І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2021 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Воробйов А.В. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Щербань Т.Ю. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Щербань Тетяни Юріївни до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку у майні подружжя,-
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку у майні подружжя.
Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартири по АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.
В обґрунтування заяви зазначила, що позивачем до суду подано позовну заяву про визнання права власності на 1/2 частку у майні подружжя до ОСОБА_2 .
Предметом спору по даній справі є визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача - квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира придбана за договором купівлі- продажу, за спільні кошти подружжя, яка зареєстрована та оформлена на ім`я Відповідача від 18.05.2018 року, що посвідчено приватним нотаріусом, та зареєстровано в реєстрі за №283.Також, предметом спору по даній справі є визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача - квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена квартира придбана за договором купівлі- продажу, за спільні кошти подружжя, яка зареєстрована та оформлена на імя відповідача, від 06.04.2016 року, що посвідчено приватним нотаріусом, та зареєстровано в реєстрі за №645.
Також, предметом спору по даній справі є визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача - квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначена квартира придбана за договором купівлі-продажу, за спільні кошти подружжя, яка зареєстрована та оформлена на імя позивача від 17.04.2014 року, що посвідчено приватним нотаріусом, та зареєстровано в реєстрі №295.
При цьому позивач зазначає, що є підстави вважати, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 є спільною сумісною власності позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.
Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.
Відповідно до п. 4 та п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Представником позивача до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу на підтвердження викладених обставин, а саме, що відповідач має намір відчужити спірне майно, та взагалі того, що на час звернення до суду спірні квартири дійсно належить відповідачу.
Крім того, заява про забезпечення позову не містить належного та переконливого обґрунтування про те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Також, як вбачається з матеріалів позовної заяви, ціна позову визначена позивачем у розмірі 1 940 737 гривень.
При цьому, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що позивач просить накласти арешт на квартири по АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , вартість яких відповідно до висновку про вартість від 07.12.2021 року складає 2 007 663 грн., що не є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Таким чином, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову на підставі поданої заяви про забезпечення позову відсутні, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись ст. 149-153, 157, 353 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Щербань Т.Ю. про забезпечення позову відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.В.Воробйов