Справа № 369/4881/19
Провадження №2-ві/369/7/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого - судді Фінагеєвої І.О., при секретарі судових засідань Юзюк С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву представника третьої особи на стороні позивача Адвокатського об`єднання «Ліга Справедливості» - Вітровчак Віктора Анатолійовича про відвід судді Києво-Святошинського районного суду міста Києва Дубас Т.В. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2021 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява від представника третьої особи на стороні позивача Адвокатського об`єднання «Ліга Справедливості» - Вітровчак Віктора Анатолійовича, про відвід головуючій судді Дубас Т.В. в порядку ст. 36 ЦПК України.

Дана заява мотивована тим, що 17 лютого 2021 року він як представник третьої особи на стороні позивача був ознайомлений з матеріалами цивільної справи № 369/4881/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрите загальне позовне провадження по цивільній справі №369/4881/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Цією же ухвалою Відповідачу було надано п`ятнадцятиденний термін на подання відзиву на позовну заяву.

При ознайомленні 17 лютого 2021 року з матеріалами справи представником третьої особи встановлено, що Відповідач ОСОБА_2 особисто ознайомився з матеріалами вказаної вище цивільної справи 17 вересня 2019 року.

Представник ОСОБА_2 адвокат Єніч В.С. ознайомився з матеріалами справи 25 вересня 2019 року.

Представник Відповідача адвокат Матвійчук О.В. вступив в справу новим представником Відповідача 22 жовтня 2020 року і в цей день подана заява про ознайомлення з матеріалами справи. 30 жовтя 2019 року адвокатом Матвійчук О.В. подано заяву про оголошення перерви у підготовчому засіданні для отримані копії ухвали про відкриття провадження та надання копії позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву поданий адвокатом Матвійчуком 19 листопада 2020 року через канцелярію суду.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що Відповідач у справі був обізнаний з матеріалами справи, про що свідчить його звернення до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, відзив на позовну заяву поданий з явним порушенням п`ятнадцятиденного строку на його подання, встановленого ухвалою Києво- Святошинського районного суду Київської області від 19 квітня 2019 року. Прийняття головуючим у судовому засіданні суддею Дубас Т.В. відзиву на позовну заяву через тривалий час після відкриття 19 квітня 2019 року провадження у цивільній справі № 369/4881/19 із пропущенням строків, встановлених вказаною вище ухвалою суду. Заявник вважає, що прийняття відзиву і доручення його до матеріалів справи, незважаючи на вказані вище порушення, може свідчити про надання переваги Відповідачу у справі через прийняття документів від його представників після сплину встановлених строків.

Крім цього, при ознайомленні з трьома томами матеріалів цивільної справи №369/4881/19 встановлена відсутність опису документів, які є підшитими у кожному томі справи. Також виявлено відсутність нумерації сторінок матеріалів справи та відсутність деяких документів, які подавалися третьою особою на виконання ухвал суду. За короткий проміжок часу відведений на ознайомлення зі справою в приміщенні суду неможливо встановити наявність чи відсутність документу, наявність всіх аркушів документів, підшитих до матеріалів справи через відсутність їх нумерації.

Заявник вважає, що відсутність описів документів, нумерації аркушів справи допущені навмисно, з метою прийняття завідомо неправосудного рішення на підставі відсутніх в матеріалах справи документів на користь Відповідача, «загубивши» подані докази по справі.

Таким чином на підставі вищевказаного просив суд відвести суддю Дубас Т.В. від розгляду даної справи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2021 року визнано заявлений відвід судді необґрунтованим та передано заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Провадження по справі зупинено до вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 лютого 2021 року, заява про відвід передана до провадження судді Фінагеєвої І.О..

В судове засідання сторони не з`явилися про місце і час судового засідання були повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П`єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти Люксембургу "); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений представником третьої особи на стороні позивача представником Адвокатського об`єднання «Ліга Справедливості» - Вітровчак В.А. відвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості» про стягнення заборгованості не підлягає до задоволення, оскільки не ґрунтується на вимогах ст. 36 ЦПК України, в яких визначено підстави для відводу судді.

До заяви відповідач Вітровчак В.А. не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, а подана заява містить лише припущення певних обставин. Крім того, доводи, на які посилається заявник в заяві про відвід судді, не є підставою для відводу судді, а зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями головуючого судді, що в свою чергу може бути предметом дослідження при апеляційному оскарженні рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,36,39,40,182,260,261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника третьої особи на стороні позивача Адвокатського об`єднання «Ліга Справедливості» - Вітровчак Віктора Анатолійовича про відвід судді Києво-Святошинського районного суду міста Києва Дубас Т.В. від участі у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості» про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Фінагеєва