Провадження № 2/686/5122/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2021

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Салоїд Н.І.

за участі секретаря судового засідання Лоб І.А.,

позивача та її представника ОСОБА_1 ,

відповідача та його представника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в. м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю , -

встановив:

В липні 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0568 кадастровий номер № :34:001:0385, особистою приватною власністю.

24.07.2010 року сторони уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 56, який було розірвано 30.09.2020 року рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області по справі № 673/483/20.

Від шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей, які проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

27.06.2017 року в період формального перебування сторін у шлюбі, за умови фактичного припинення шлюбних стосунків, на підставі договору купівлі-продажу № 3784 за 12 121 грн. на ім`я ОСОБА_5 була придбана земельна ділянка площею 0,0568 га кадастровий номер № :34:001:0385 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій не було ніякого об`єкта нерухомого майна.

На момент придбання спірної земельної ділянки 27.06.2017 року, відповідач перебував в Великій Британії в м. Лондоні, про що свідчить його згода на придбання будь-якого нерухомого майна посвідчена 16.01.2017 року в Посольстві України у Великій Британії.

18.01.2018 року декларацією № ХМ 141 172 301 128, виданої управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області було констатовано готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

16.03.2018 року право власності на садовий будинок загальною площею 95,4 кв.м. в садівничому товаристві «Веснянка» було зареєстровано за ОСОБА_6 , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 117344594.

26 липня 2018 року рішенням за № 572 Хмельницької міської ради «про надання дозволу громадянам на переведення садових будинків у жилі будинку» був наданий дозвіл ОСОБА_6 на переведення садового будинку у садівничому товаристві «Веснянка» у жилий будинок по проїзду 2-й Віденському. 1.

5.10.2018 року об`єкт нерухомого майна вказаний житловий будинок, загальною. Площею 95.4 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. було зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 140363282.

У зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин між сторонами з січня 2017 року, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка, майно, набуте за час їхнього окремого проживання.

Відповідач постійно перебував за кордоном в період з 07.03.2011 року по 08.03.2020 року без приїзду в Україну. В цей період не надавав коштів в сімейний бюджет, витрачав кошти на розваги та мав ігрову залежність.

Вона була за кордоном в період з 01.2012 року по 01.2017 року, приїхавши в Україну після заробітків, привезла біля 2 000 фунтів стерлінгів.

Відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, змусила позивача позичати у друзів та родичів кошти для будівництва житлового будинку.

Відповідно до звіту № 07-21 про незалежну оцінку майна житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 95,4 кв.м., виконану суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_7 ринкова вартість спірного об`єкту визначена за порівняльним підходом становить 560 668 грн., що і є ціною позову з якої сплачується 1% судового збору 5 607 грн. Просить визнати право особистої власності на жилий будинок.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі із викладених у заяві підстав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову. Суду пояснили, що придбання житлового будинку було метою їх як подружжя мати власне житло. Тому власне і постало питання виїзду за кордон з метою заробітків, аби його придбати. Спочатку виїхав до Британії він, потім його матір надала кошти для виїзду за кордон і для ОСОБА_8 , котра перебувала з ним, вони разом працювали, заробляли гроші. В 2014 році у Великій Британії ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_9 . Коли мала народитися донька постало питання повернення позивачки до України, оскільки він був зайнятий на роботі, і відповідно на період пологів син залишався без догляду.

Проте, вони весь час спілкувались, він забезпечував сім`ю матеріально, надсилав продукти харчування, речі, меблі домашньої обстановки і вжитку для вже придбаного будинку, адже ОСОБА_8 надсилала йому світлини придбаного для спільного проживання будинку, постійно передавав кошти як для утримання сім`ї, адже дружина була зайнята доглядом за донькою та малолітнім сином в Україні.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 19.07.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

29.11.2021 року ухвалено рішення по суті спору.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Заслухавши доводи позивача та її представника, заперечення відповідача, та його представника дослідивши матеріали справи доказами, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.06.2017 року на ім`я ОСОБА_5 була придбана земельна ділянка площею 0,0568 га кадастровий номер № :34:001:0385 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Палінчак Т.В. за реєстровим номером 3784.

Згоду на придбання будь-якого нерухомого майна дав відповідач ОСОБА_4 .

Позивач в обґрунтування заявленого позову посилається на те, що на вказаній земельній ділянці не було збудовано об`єкта нерухомого майна, що підтверджується договором купівлі-продажу № 3784.

18.01.2018 року декларацією № ХМ 141 172 301 128, виданої управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області було констатовано готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

16.03.2018 року право власності на садовий будинок загальною площею 95,4 кв.м. в садівничому товаристві «Веснянка» було зареєстровано за ОСОБА_6 , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 117344594.

26 липня 2018 року рішенням за № 572 Хмельницької міської ради «Про надання дозволу громадянам на переведення садових будинків у жилі будинку» був наданий дозвіл ОСОБА_6 на переведення садового будинку у садівничому товаристві «Веснянка» у жилий будинок по проїзду 2-й Віденському. 1.

05.10.2018 року об`єкт нерухомого майна вказаний житловий будинок, загальною площею 95.4 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. було зареєстровано за позивачем, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 140363282.

У вказаному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вказані обставини підтверджуються довідкою про реєстрацію місця проживання № П-03-18725.

Позивач вважає об`єкти нерухомого майна земельну ділянку та житловий будинок своїм власним майном, оскільки на їх придбання витрачені її особисті та позичені кошти. Просить визнати право особистої приватної власності на нього, позаяк відповідач знаходився і Великобританії, коштів їй не надавав, та участі у будівництві будинку, ані коштами, ані працею не брав.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Позивач та його представник обгрунтовують заявлений позов тим, що фактично подружні стосунки сторонами припинені у 2017 році, що встановлено преюдиційним рішенням Деражнянського районного суду, тому позивач за власні та позичені кошти придбала земельну ділянку, відповідач коштів на будівництво будинку не надавав, оскільки займався азартними іграми, їй прийшлось кошти на зведення будинку позичати у друзів та знайомих, що підтверджується письмовими розписками.

Проте, такі твердження в ході с удового розгляду справи свого підтвердження не знайшли.

Судом достовірно установлено, що сторони з 24 липня 2010 року перебували зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Деражнянського районного суду від 30 вересня 2020 року шлюб між сторонами було розірвано.

Подружжя з метою заробітків виїхали до Великої Британії та позивач повернулась до України для народження другої дитини, а відповідач ОСОБА_4 і надалі залишився перебувати у Британії.

Повернувшись в Україну позивач ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_12 та ІНФОРМАЦІЯ_3 на своє ім`я придбала за договором купівлі-продажу земельну ділянку, загальною площею 0, 0568 га. за 12 121,0 грн. (так в договорі), ОСОБА_4 у консульській установі посольства України у Великій Британії 16 січня 2017 року дає згоду своїй дружині ОСОБА_6 для придбання будь-якого нерухомого майна.

Критично оцінюючи як покази ОСОБА_3 , так і докази в підтвердження факту будівництва будинку на придбаній земельній ділянці нею самою, оскільки вона мала на руках двох місячну дитину та малолітнього сина, її батьки мали кредитні зобов`язання та іпотеку власного житла у м. Деражня, враховуючи період набуття земельної ділянки, і фактичної готовності будинку до експлуатації 18.01.2018 року згідно декларації суд визнає їх недостовірними.

Крім того, вони спростовуються наданими фотознімками, надісланими на адресу відповідача щодо погодження з ним саме такого придбання та його матері ОСОБА_13 .

Більш того, позиція позивача та її представника придбання такої нерухомості спростовується і наданням згоди іншого подружжя, тобто чоловіка на придбання такого майна, засвідченої у визначеному законом порядку.

Посилання позивач та її представника стосовно преюдиційного факту набуття нерухомого майна позивачкою, коли подружні стосунки та ведення спільного побуту були сторонами припинені, встановленого рішенням Деражнянського районного суду про розірвання шлюбу спростовується самим цим рішенням.

Так, звертаючись до Деражнянського районного суду у березні 2020 року ОСОБА_3 зазначила у позовній заяві, що протягом останніх трьох років вони з відповідачем спільного господарства не ведуть з січня 2017 року. Натомість відповідач зазначив, що спільного господарства з ОСОБА_3 не ведуть з серпня 2020 року. Тому визнати таке рішення, що носить преюдиційний характер стосовно встановлення судом часу припинення шлюбних відносин сторонами, аж ніяк не можна, позаяк суд такого не встановив та у мотивувальній його частині цих обставин не зазначив.

Проживання сторін нарізно за умови перебування відповідача на заробітках ніяким чином не свідчить про припинення ведення спільного господарства, спільного побуту та відсутності спільного бюджету.

Такого висновку суд дійшов на підставі допитаних свідків ОСОБА_14 , котра підтвердила суду факт придбання будинку із земельною ділянкою в мікрорайоні Лезневе за 25 000 доларів США. Будинок був двоповерховим, з прибудованим гаражем, щодо його придбання питання обговорювалось по скайпу на сімейній раді подружжям, кошти в 2017 році були передані ОСОБА_15 своїй дружині ОСОБА_16 в сумі 11 000 доларів США. Ремонтні роботи по облицюванні керамічною плиткою та укладанню ламінатної підлоги проводив чоловік, за проведені роботи кошти передавав ОСОБА_17 .

Стосовно позики коштів на будівництво будинку у лютому 2017 року у ОСОБА_18 5000 доларів США, у серпні 2017 року у ОСОБА_19 в сумі 5000 доларів та в листопаді 2017 року у розмірі 4500 доларів США у ОСОБА_20 в обгрунтування позиції позивачем на будівництво будинку, то суд зазначає наступне.

Факт отримання коштів у борг ОСОБА_3 підтверджувала письмовими розписками про отримання коштів у борг для будівництва будинку.

Вказані обставини підтверджували в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , та ОСОБА_19 стосовно позики коштів ОСОБА_3 на будівництво будинку, що підтверджувались відповідними розписками, Проте, суд їх до уваги не бере, оскільки будинок на момент придбання земельної ділянки будинок вже був збудованим, тому позивач не довела, а суд відповідно не встановив, що позичені кошти витрачені нею в інтересах сім`ї, цілей витрачання позичених коштів йому не повідомляла.

Відповідно до частин першої-третьої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів, одним із подружжя, вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Для укладення договору позики (за яким позичальник виступає один із подружжя) отримання згоди другого з подружжя не потрібне, оскільки цей правочин не стосується спільного майна подружжя, а той з подружжя, хто позичає кошти не розпоряджається спільним майном подружжя, а стає лише учасником зобов`язальних відносин.

Тому факту витрачання отриманих позичених коштів саме на придбання нерухомого майна, а не на якісь інші потреби іншого з подружжя тощо. Так, Верховний Суд у постанові від 08.04.2020 року у справі № 361/7130/15-ц (провадження № 61-1843 св 20) зазначає: «Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди з`ясовують справжню правову природу вкладеного договору, незалежно від найменування документа.

Однак, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, отримані за спірним договором позики кошти було використано в інтересах сім`ї, а саме на будівництво житлового будинку, позаяк на момент придбання земельної ділянки на ній вже був споруджений житловий будинок. За таких обставин судне встановив, що отримані ОСОБА_3 від ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї та ці обставини не підтверджено це відповідними доказами, а також судом не встановлено, що відповідач ОСОБА_22 надавав в письмовій формі згоду на укладення договорів позики».

З показань батьків позивачки: батька - ОСОБА_23 та матері ОСОБА_24 з яких вбачається, що донька повернулась з ОСОБА_25 з грішми, розміру коштів назвати не може. Донька народила другу дитину та проживала з дітьми в належному їм будинку. Його дохід складається із пенсії розміром у 8000,0 грн. Дійсно в них з дружиною є кредитний борг у Приватбанку. Будівництвом займалась особисто донька ОСОБА_8 , а вони доглядали дітей. Придбали лише земельну ділянку, будинку збудованого не було. ОСОБА_26 на будівництво грошей не давав, так як займався азартними іграми. Доньці прийшлось позичати гроші на будівництво у ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_19 .

Такі покази повністю спростовані показами свідка ОСОБА_29 , котрий підтвердив суду факт спільного проживання з сім`єю ОСОБА_30 та ОСОБА_8 у Великій Британії, позаяк вони проживали разом на одній квартирі. Коли настала пора ОСОБА_8 народжувати другу дитину, вона виїхала до України, Впродовж до березня 2020 року вони проживала, хоч і окремо, але ОСОБА_26 постійно передавав посилки в Україну Іванні, як продуктові, так і речові, в які завжди вкладав грошові кошти, оскільки так було дешевше. Таким способом діяв і він, передаючи кошти сім`ї.

Окрім того, ОСОБА_26 достеменно знав, що разом із земельною ділянкою придбавається і будинок для спільного проживання сім`ї, Вони спілкувались із ОСОБА_31 по скайпу, спільно обговорювали його придбання, вона показувала зображення придбаного будинку, вони спільно радились щодо придбання будівельних матеріалів, керамічної плитки, сантехніки.

Крім того, в будинок ОСОБА_22 у Британії придбав диван, телевізор Такі речі він перевіз в Україну. Подружжя припинило спільне проживання у серпні 2020 року, оскільки по приїзду із Великої Британії вони 11 березня 2020 року родинами зустрічались у нього в будинку.

Свідок ОСОБА_32 підтвердила суду, що в кінці липня 2017 року вона була в мікрорайоні « ІНФОРМАЦІЯ_4 » біля придбаного будинку, адреси точної не пам`ятає, на земельній ділянці був розташований будинок, зведений із блоків, він мав дах та вікна, всередині у будинку вона не була. Будинок був придбаний за 25 000 доларів США, ОСОБА_33 передавав з ОСОБА_34 кошти для його придбання. Пізніше, ОСОБА_35 вивозила меблі, передані відповідачем з квартири його матері до будинку.

Фактично спільне проживання сторони припинили в серпні 2020 року, оскільки відповідач приїхав з Великобританії у березні та вони спільно родинами зустрічались у них в будинку в березні 2020 року.

Із показів свідка ОСОБА_13 слідує, що питання придбання будинку обговорювалось сином ОСОБА_17 з його дружиною спільно ще до його придбання, і купівля означеного будинку разом із земельною ділянкою 12 липня 2017 року обговорювався як позивачем, так і відповідачем, нею спільно. Вони спілкувались по скайпу, ОСОБА_35 надсилала йому фото із зображенням об`єкту фактично зведеного будинку, вона надсилала вказані світлини і їй, адже вона теж брала участь у його придбанні та передавала кошти з Італії для його придбання. Подружжям спільно обговорювалось питання придбання керамічної плитки для ванної кімнати та кухні, і позивач надсилала йому фото із зображенням Фінансування будівництва проводив ОСОБА_22 , надсилаючи кошти у посилках, так було дешевше, Також вона надавала кошти як для придбання будинку, так і для проведення ремонтних робіт. У жовтні 2017 року будинок облицювали пінопластом, в листопаді 2018 року придбали сантехнічне обладнання. Такі записи та дати їх надходження записані на диск, котрий представлений суду.

Вона вела записи щодо переданих коштів позивачці, які обраховувались у тисячах Євро.

Насамкінець, сторонами набуте вказане майно в період шлюбу, тому відповідно до положень частини 1 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу), і підстав для задоволенню не підлягає.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов з наведених підстав задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в задоволенні позову не відшкодовуються.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 316, 317, 319, 321, 328, 334, 391, 655, 1011 ЦК України, ст. 60, 65 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_26 , місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Текст рішення складено 08.12.2021 року.

Суддя: