Ухвала

2 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 755/264/19

провадження № 61-4811ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 рокута постанову Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ніколіци Валентини Федорівни, Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві, державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Транзит», служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, про визнання права власності, визнання недійсними договорів факторингу, договору відступлення прав за договором іпотеки, договору

купівлі-продажу, визнання договору іпотеки припиненим, визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2021 року подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 рокута постанову Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року, повний текст якої складено 12 березня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 4 червня 2021 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 рокута постанови Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року у цій справі; касаційну скаргу залишено без руху і надано заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Заявнику необхідно подати до Верховного Суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України.

Заявнику роз`яснено, що, у разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали, касаційний суд як підставу касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження не зазначить.

Копію ухвали від 4 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» отримало 4 листопада 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали від 4 червня 2021 року заявником виправлену касаційну скаргу не подано.

Підставою касаційного оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року заявник визначає відсутність у подібних правовідносинах висновку Верховного Суду (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Проте касаційна скарга не містить вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування відповідної норми права для правильного вирішення справи.

З огляду на неусунення заявником недоліків касаційної скарги, касаційний суд доходить висновку про відсутність у касаційній скарзі, поданій 30 квітня

2021 року, підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої

пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц, у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 645/4220/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваного судового рішення,касаційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 на 1/2 частку нежитлового приміщення № 180 - кафе (літ. А) у будинку

АДРЕСА_1 .

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Постановою Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року в частинізадоволеної позовної вимоги та в частині відмови у задоволенні вимог щодо визнання припиненим договору іпотеки № 12498 від 5 грудня 2007 року, визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Я. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36412084 від 1 серпня 2017 року залишено без змін.

У іншій частині рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено у цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Визнано недійсним договір факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, укладений Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив», у частині передачі права вимоги до ОСОБА_7 .

Визнано недійсним договір факторингу № 48/1 від 28 листопада 2016 року, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», у частині передачі права вимоги до ОСОБА_7 .

Визнано недійсним договір про відступлення прав за договором іпотеки від 20 грудня 2016 року, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 27 жовтня 2017 року, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» та ОСОБА_3 .

Визнано незаконним і скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 жовтня 2017 року про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на приміщення АДРЕСА_2 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Касаційний суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання заявника про зупинення виконання постанови в частині, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін, оскільки таке судове рішення примусовому виконанню не підлягає.

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника в іншій частині, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» не надано доказів відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження.

Матеріали цивільної справи № 755/264/19 витребувані з Дніпровського районного суду міста Києва ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2021 року, тому не витребовуються.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2020 рокута постанову Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 3 березня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук