233 Справа № 233/5095/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року місто Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

при секретарі Рамазанової В.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка за правилами загального провадження цивільну справу №233/5095/21 за позовом

ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресом: АДРЕСА_1

до

Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, юридична адреса: 85143, Донецька область, Костянтинівський район, с. Іллінівка, вул. Адміністративна буд. 42/3

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

Обставини справи:

04.11.2021 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Саєнко Олександр Миколайович, звернулась до суду з позовом до Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтуванні позовних вимог позивачка зазначила, що є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, що належало йому на праві приватної власності. До спадкової маси увійшло все майно, що належало на праві власності спадкодавцю на день його смерті, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,89 гектарів, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Зазначене майно належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДН №133045, виданого 25.03.2005 року головою Костянтинівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 19.11.2004 року № 641. До теперішнього часу до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_3 ніхто не звертався, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17.08.2021 року за №66059827, сформованою ОСОБА_4 , приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області.

З заявою про прийняття спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Рижкова О.О. у серпні 2021 року. Листом- роз`ясненням від 17.08.2021 року №889 позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до довідки від 17.08.2021 року №559/91, виданої виконавчим органом Щербинівської селищної ради, з померлим ОСОБА_3 на момент його смерті були зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (співмешканка) та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (без родинних стосунків). Однак, зазначені особи не є спадкоємцями померлого, родинні відносини між ними та померлим відсутні, за оформленням спадщини до нотаріуса вони не звертались.

Позивачка є єдиним спадкоємцем свого батька за законом, але на даний момент вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю факту прийняття позивачем спадщини, бо вона у встановлений шестимісячний строк не подала заяву про прийняття спадщини. На теперішній час даний факт є перешкодою в реалізації ОСОБА_1 свого права на оформлення спадщини.

Просить суд, визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08.11.2021 провадження по цивільній справі відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 03.12.2021 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.12.2021 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.12.2021 року.

Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Щербинівської селищної ради міста Дзержинська Донецької області 14.12.2005 року за актовим записом № 81 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, що належало йому на праві приватної власності. До спадкової маси увійшло все майно, що належало на праві власності спадкодавцю на день його смерті, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,89 гектарів, яка розташована на території Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Зазначене майно належало померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДН №133045, виданого 25.03.2005 року головою Костянтинівської райдержадміністрації на підставі розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 19.11.2004 року № 641. До теперішнього часу до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_3 ніхто не звертався, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 17.08.2021 року за №66059827, сформованою Рижковим О.О., приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області (а.с. 11).

З заявою про прийняття спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Рижкова О.О. у серпні 2021 року. Листом- роз`ясненням від 17.08.2021 року №889 позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з метою встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 10).

За приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 ніяких заповітів за своє життя не залишав, тому у разі відсутності заповіту право на спадкування одержують спадкоємці за законом, згідно вимог ст. ст. 1216, 1218, 1220, ч. 2 ст. 1223 ЦК України.

Згідно із ст. ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, позивачка наведених вище вимог закону не дотрималась та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС N 61-49121св від 29.10.2019 р.

Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо.

Як зазначає позивачка та встановлено судом, позивачці було відомо про смерть її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У своїй позовній заяві позивачка зазначила, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що про наявність земельної ділянки, яка на праві приватної власності належала спадкодавцю, позивачка дізналась лише при проведенні активної фази бойових дій на території міста Торецька. Так, збираючи всі важливі речі, в тому числі документи. Позивачка натрапила на державний акт від 25.03.2005 року. Фактично, з цього часу вона здійснювала управління майном померлого батька, вважала, що фактично прийняла спадщину маючи родинні стосунки та навіть не могла передбачити, що для оформлення документів на земельну ділянку потрібно у встановлений строк звернутися до нотаріуса.

Також позивачка зазначає, що місто Торецьк, де помер спадкодавець, згідно з Розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р, розташовано на лінії зіткнення, та віднесено до переліку населених пунктів, на яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів від 02.12.2015 року № 1275-р, що створювало певні складнощі при оформленні спадкових прав позивачем. Так, через побоювання за своє життя в період активної фази проведення бойових дій на території Донецької області, Позивачка вимушена була неодноразово залишати територію свого помешкання та повертатися назад.

Позивачка зазначає, що відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, від 20 травня 2020 р. № 392, від 22.07.2020 року № 641, від 09.12.2020 року № 1236, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, на території України з 12 березня 2020 року до 31 грудня 2021 р. встановлений карантин, що також слугувало підставою несвоєчасного звернення позивачки за оформленням спадщини після померлого батька.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причину пропуску строку. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язанні з об`єктивними, непереборними. Істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнанні поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як важкий психоемоційний стан, необізнаність щодо наявності спадкового майна та неодноразове залишення свого помешкання. Крім того, суд звертає увагу на те, знаходячись поза межами міста, позивачка мала можливість надіслати заяву поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі N 173/1581/2015, від 17.10.2019 у справі N 362/2685/17.

Суд ставиться критично до доводів позивачки, які вона вважає поважними причинами для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини, виходячи з наступного.

Так, порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 Глави 10 Порядку).

Пунктом 3.23 Глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Згідно з пунктом 2.1. розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року N 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів.

Отже, позивачка не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування, а тому перебування позивача вдома у зв`язку з запровадженням карантину, не може вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду: від 04 березня 2020 року у справі N 640/8507/17 (провадження N 61-28865св18), від 04 червня 2020 року у справі N 601/1157/19 (провадження N 61-4901св20), від 02 квітня 2020 року у справі N 420/23/18 (провадження N 61-1883св19).

Таким чином, наведені позивачкою причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Інші докази суду не надані.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивачка у позові, як на поважні причини пропуску нею строку для подання заяви для прийняття спадщини, не є на думку суду поважними, у зв`язку з чим позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, тому з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, підстави для відшкодування витрат позивачці, понесені нею при зверненні до суду, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 133, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду: О.О. Левчук