Провадження №2-о/524/272/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

за участі заявника ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , заінтересованої особи ОСОБА_4 , представника заінтересованої особи ОСОБА_5

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

21.12.2021 року до суду звернувся неповнолітній ОСОБА_1 з заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_4 . В обґрунтування заяви зазначив, що його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розлучаються. Батько з травня 2021 року проживає окремо від родини. Між ним та батьком давно склалися неприязні, напружені стосунки, причиною чому послугувало те, що батько неодноразово принижував його, висловлювався на його адресу ненормативною лексикою.

19 грудня 2021 року батько та його мати ОСОБА_7 прийшли до них у двір. Батько наполягав на зустрічі і спілкуванні. Така поведінка бтька завдає йому моральні страждання. З метою у подальшому уникнути ризику наразитися на нові спроби батька побачитися з ним, заявник просив суд видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці проживання заявника за адресою АДРЕСА_1 строком на 6 місяців; вести телефонні переговори або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; розшукувати його особисто і через третіх осіб, переслідувати заявника та в будь який спосіб спілкуватися з ним строком на 6 місяців.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав із зазначених підстав.

Законний представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала. Пояснила, що з травня 2021 року припинила шлюбно-сімейні відносини з ОСОБА_4 . До такого рішення її спонукало зневажливе ставлення чоловіка до родини, зокрема, й до сина. ОСОБА_8 психологічно травмований, емоційно пригнічений через образи з боку рідного батька. Наразі органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вирішується спір щодо визначення способів участі батька у вихованні дітей.

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про видачу обмежувального припису підтримала. Представник вважала, що очевидний факт моральних страждань неповнолітнього сина від перспективи зустрітися з батьком та чергових з`ясувань стосунків є достатньою підставою для видачі судом обмежувального припису.

Заінтересова особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо заяви. Пояснив, що після того, як у травні 2021 року він на вимогу дружини пішов з будинку, де родина проживала багато років, його спілкування з маленькою дочкою відбувається приблизно один раз на місяць у присутності дружини. Ці побачення дружина обмежує у часі. З сином з травня 2021 року він практично не спілкувався, оскільки під час його візитів син виконує уроки, або займається іншими справами.

ОСОБА_4 визнав, що одного разу, ще за часів спільного проживання його з сім`єю, між ним та сином виник конфлікт. За версією заінтересованої особи через небажання сина виконувати домашні завдання. Не стримавшись, він висловився некоректно. Вважав, що на його стосунки з сином справили згубний влив дружина та її мати.

19.12.2021 року він зі своєю матір`ю ОСОБА_7 прийшли до будинку, де проживає ОСОБА_2 з дітьми. Мали намір привітати дітей зі святом. Діти вийшли у двір, де син висловив йому своє небажання бачитися та відмовився від подарунка

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 заперечував щодо видачі обмежувального припису. Зауважив, що доказів вчинення ОСОБА_4 психологічного насильства щодо сина суду не надано, а небажання дитини спілкуватися з батьком не є підставою для видачі обмежувального припису.

Вирішуючи справу, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 350-2 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема: психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи…

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, тобто оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , суд встановив такі фактичні обставини справи:

Подружжя ОСОБА_10 має двох дітей сина ОСОБА_8 , 2004 року народження, та дочку ОСОБА_11 , 2017 року народження. Останні роки родина проживала у будинку АДРЕСА_1 , власницею якого є ОСОБА_2 .

Між подружжям склалися непрості стосунки, причину яких вони пояснюють по-різному. У травні 2021 року ОСОБА_2 повідомила чоловікові про намір розірвати шлюб; на її вимогу він пішов з родини, діти залишилися проживати з мамою та бабусею ОСОБА_12 .

З того часу участь батька у житті дітей обмежувалася тим, що він сплачував кошти на їх утримання та періодично, приблизно один раз на місяць відвідував родину. З сином, який не виявляв бажання до зустрічей з батьком, практично не спілкувався.

В даний час спір щодо участі батька у спілкуванні з дітьми вирішується органом опіки та піклування.

19.12.2021 року ОСОБА_1 разом зі своєю матір`ю. ОСОБА_7 прийшли до будинку, де проживають діти, щоб привітати їх зі святом. Син не хотів вийти до батька та бабусі, через що виникла суперечка. ОСОБА_4 повідомив про намір звернутися до поліції, після чого мати вмовила ОСОБА_8 вийти до батька. У дворі будинку ОСОБА_8 заявив, що не бажає спілкуватися з ним.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 - хрещена мати ОСОБА_8 та його двоюрідна сестра - підтвердила, що такий інцидент мав місце. Інші іі показання зводилися до того, що ОСОБА_4 ніколи не приділяв достатнього часу та зусиль для виховання сина, ставився до нього зневажливо. ОСОБА_8 страждав від таких стосунків, певний час навіть заікався.

Свідок ОСОБА_7 мати заінтересованої особи та бабуся ОСОБА_8 , не виключала, що син може говорити голосно та емоційно. Від невістки їй відомо про єдиний випадок, коли батько некоректно висловився на адресу сина.

Фактичні обставини справи підтверджують, що між батьком та сином склалися непрості стосунки, виправити які батько не вміє, а син не бажає. Проте підстав вважати, що існують ризики психологічного насильства з боку ОСОБА_4 щодо сина у майбутньому суд не встановив. З огляду на наведене законні підстави для видачі обмежувального припису відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,12,13,81,263,265,350-1,350-8 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кривич Ж.О.