Справа № 538/1709/21
Провадження № 2/538/517/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря судового засідання Дробот О.П., представника позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку з господарськими спорудами за адресою : АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований крім нього ще його пасинок ОСОБА_3 . Проте останній з 2014 р. у цьому будинку не проживає без поважних причин, не несе витрат на його утримання, будь-які його особисті речі відсутні. Жожних перешкод у користуванні житлом він відповідачу ніколи не чинив. Реєстрація відповідача за вищевказаною адресою створює перешкоди в користуванні житлом позбавляє можливості в повній мірі реалізувати своє право на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою суду від 23.10.2021р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.12.2021 р. підготовче провадження у вказаній справі було закрито, і справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили обставини, викладені в ньому.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в силу положень п. 4 ч. 8 та ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву не подавав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи з його обов`язковою участю не надавав.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 07.11.2007 р., (а.с.5), витягом Про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Лубенське МБТІ» № 165671047 від 07.11.2007 (а.с. 6), Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 р. № 807-IX.

Відповідно до довідки Яхниківського старостинського округу Виконавчого комітету Лохвицької міської ради № 03-01/2224 від 27.07.2021р. ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 і має склад сім`ї: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Згідно акту обстеження матеріально побутових умов від 27.07.2021 р. ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , проживає сам з 2014 р., ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає з 2014 р., зв`язку з власником не підтримує, витрат на житлово-комунальні послуги не несе, особисті речі в будинку відсутні. (а.с. 8)

Як вбачається з актів про обстеження матеріально-побутових умов № 6 від 10.08.2021 р., № 1858 від 25.10.2019 р., № 3253 від 12.11.2018 р., № 1302 від 18.12.2015 р. ОСОБА_3 на час складення таких актів за адресою АДРЕСА_1 не проживав (а.с. 31, 32, 33, 34).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що з позивачем вони односельчани, колись разом з ним жив і його пасинок ОСОБА_3 , який після смерті своєї матері (і дружини позивача) в 2014 р. виїхав з села, з того часу вона ОСОБА_3 жодного разу не бачила, в селі говорили, що він ніби-то в Росію виїхав.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що з позивачем вони перебувають в дружніх відносинах, йому відомо, що разом з позивачем жив і його пасинок ОСОБА_3 , того він бачив останній раз ще в 2014 р.

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 405 ЦК України, на які посилається і позивач обґрунтовуючи позовні вимоги.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку визначені ст.386 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 24 грудня 2021 р.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота