"22" лютого 2021 р. Справа № 363/5016/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретарів - Скотаренко В.М., Палій Л.О.,

скаржника - ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

представника стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця. В обґрунтування своїх вимог вказала, що старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною М.М. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 363/4227/17 від 26.07.2019 року щодо усунення перешкод з боку ОСОБА_1 у здійсненні та користуванні земельною ділянкою розміром 0,1400 га по АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 знести незаконну і самовільно встановлену огорожу. Зазначила, що на дату відкриття виконавчого провадження, ще до прийняття судового рішення Вишгородським районним судом Київської області від 16.04.2019 року у цивільній справі № 363/4227/17, спірна огорожа за адресою: АДРЕСА_1 між земельними ділянками, що належать з однієї сторони ОСОБА_1 , а з іншої ОСОБА_4 , була знесена, що підтверджується актом від 17.05.2018 року та доданими до нього фотографіями. Незважаючи на те, що на час відкриття виконавчого провадження огорожа була знесена і фактично спору уже не було, виконавець ОСОБА_5 діючи в інтересах стягувача ОСОБА_4 додатково визвала на 01.10.2019 року спеціаліста ОСОБА_6 , незважаючи на те, що в рішенні суду було зобов`язано боржника знести огорожу, та в акті від 01.10.2019 року зазначила, відомості відносно даних меж земельних ділянок в натурі і нібито на день складання акту була встановлена огорожа. При складанні акту від 01.10.2019 року державним виконавцем порушено вимоги щодо його форми та змісту, визначено обставини, які на день його складання не існували, а встановлення меж у виконавчому листі не було передбачено, тобто державний виконавець вийшов за межі виконавчого провадження. Другий екземпляр не був вручений боржнику, тому його зміст не був оскаржений. 16.11.2019 року ОСОБА_1 отримала копію акту державного виконавця від 01.10.2019 року складеного державним виконавцем, з якого вбачається що його зміст не відповідає дійсним обставинам, відтак, дії державного виконавця вважає незаконними та просить визнати дії старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіної М.М. щодо складання акту від 01.10.2019 року неправомірними, а акт незаконним.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05 лютого 2020 року було відкрито провадження за даною скаргою та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року до участі у справі було залучено стягувача ОСОБА_7 .

Скаржник та її представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили про їх задоволення з підстав наведених у скарзі. Зауважили, що огорожа була знесена 18.05.2018 року.

Представник Вишгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала та пояснила, що у Вишгородському відділі ДВС на виконанні перебув виконавчий лист № 363/4227/17 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно встановлену огорожу. 19.09.2019 року виїздом на АДРЕСА_1 було встановлено наявність огородження металевою сіткою, про що складено відповідний акт. Повторними виїздами за вказаною адресою, а саме 01.10.2019 року та 10.10.2019 року було встановлено, що огорожа знесена не була, у зв`язку з чим державним виконавцем було винесено постанову про накладання штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду. Після виїзду за вказаною адресою 22.10.2019 року було встановлено, що огорожа знесена. Державний виконавець при складанні актів та винесенні постанови діяла відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», яким чітко передбачено порядок виконання рішення суду.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог скаржника, зазначив, що державний виконавець діяв у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16.04.2019 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_8 до ОСОБА_1 , третя особа Ясногородська сільська рада Вишгородського району Київської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою. Вирішено усунути перешкоди з боку ОСОБА_1 у здійсненні ОСОБА_4 права користування та розпорядження своєю земельною ділянкою, розміром 0,1400 га кадастровий номер :18:144:0304 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 знести незаконно і самовільно встановлену огорожу (металеву сітку) на дерев`яних стовпів з частини площею 0,086 га вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :18:144:0304. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

На підставі вказаного рішення Вишгородським районним судом Київської області 26.07.2019 року було видано виконавчий лист № 363/4227/17.

20.08.2019 року на підставі даного виконавчого листа старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною М.М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 59848042.

19.09.2019 року старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною М.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 363/4227/17 складено акт державного виконавця за участю понятих ОСОБА_9 , АДРЕСА_2 , яким виходом за місцем реєстрації боржника зазначеним у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_1 , встановлено, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 огороджена металевою сіткою з двух сторін від будинку. Встановити правомірність встановлення огорожі на земельній ділянці :18:144:0304 без спеціалістів геодезистів неможливо та відповідно в користуванні нею. В торцевій частині земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 металева огорожа відсутня.

01.10.2019 року старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною М.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 363/4227/17 складено акт державного виконавця за участю понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у присутності ОСОБА_6 спеціаліста-геодезиста, ОСОБА_12 старшого державного виконавця, яким виходом за місцем реєстрації боржника зазначеним у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_1 , здійснено дії, а саме встановлення на місцевості точок по кадастрову номеру :18:144:0156, яка належить ОСОБА_1 . Спеціалістом ОСОБА_6 встановлено межі в натурі та встановлено, що паркан частина паркану, який встановлений на земельній ділянці, що належить ОСОБА_4 чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Паркан встановлений ОСОБА_1 , яка в свою чергу зобов`язується знести. Даний акт підписано: державним виконавцем Картошкіною М.М., боржником ОСОБА_1 та зазначено, що не згодна, понятими: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .

Не погоджуючись з вказаним актом старшого державного виконавця Титарчук М.І. звернулася до суду та просила визнати його незаконним та скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору, як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до п. 15, 17, 20 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Пункт 8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 передбачає, що акт - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Дослідивши оспорюваний акт, судом встановлено, що акт складений з порушенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року та Закону України «Про виконавче провадження», виходячи з наступного.

Згідно п. 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, визначено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.

У постанові обов`язково зазначається попередження про відповідальність: експерту - за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження; суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання (оцінювачу) - за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна; перекладачу - за здійснення завідомо неправильного перекладу під час виконавчого провадження, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час виконавчого провадження.

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності. Експерт, спеціаліст і суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Винагорода та інші витрати, пов`язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження. Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що державний виконавець має право під час здійснення виконавчого провадження, своєю постановою залучати експертів, спеціалістів для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження, як з власної ініціативи так і за заявою сторін, у тому числі і на платній основі.

Так, у акті від 01.10.2019 року складеного старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною М.М., вказано, що він складений, зокрема, в присутності спеціаліста - геодезиста ОСОБА_6 , однак долучені до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей про винесення державним виконавцем постанови про залучення експерта/спеціаліста та відповідно направлення постанови про залучення експерта/спеціаліста, зокрема і ОСОБА_6 , в якості спеціаліста при складанні даного акту, які також не надано і суду під час розгляду даної скарги у суді. В той же час, державним виконавцем, не надано суду і доказів того, що ОСОБА_6 , під час складання зазначеного акту мав відповідні повноваження для надання рекомендацій та висновків, як спеціаліста геодезиста ТОВ «Тетіс 2007» та те, що державним виконавцем при складанні акту і зазначенні в ньому відомостей та висновків спеціаліста - геодезиста Гордікова Ю.С., у визначеному законом порядку було перевірено його повноваження.

Разом з тим, допитаний у судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_6 , суду пояснив, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Тетіс 2007» та працював на посаді спеціаліста - геодезиста, проте на день складання оспорюваного акту не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Тетіс 2007» та був присутній під час складання даного акту за запрошенням ОСОБА_13 , а не як, спеціаліст - геодезист ТОВ «Тетіс 2007», оскільки будучи спеціалістом - геодезистом ТОВ «Тетіс 2007» неодноразово здійснював виїзд разом з іншим геодезистом ТОВ «Тетіс 2007» на спірні земельні ділянки та ще у 2016 році ним було складено акт про перенесення меж земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 в натурі та передачі межових знаків на зберігання. Зазначив, що відомості викладені у оспорюваному акті та проставляння в ньому підпису, як спеціаліста геодезиста ТОВ «Тетіс 2007», при цьому не перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ «Тетіс 2007» не пам`ятає.

Представник стягувача, щодо вказаних обставин заперечував та зазначив, що дані доводи спростовуються довідкою директора ТОВ «Тетіс 2007» Старенького В.О. від 22.02.2021 року, відповідно до якої 01.10.2019 року ОСОБА_6 представляв інтереси ТОВ «Тетіс 2007» за дорученням товариства, оскільки він був спеціалістом геодезистом з 2011 року, тривалий час працював та неодноразово виносив межові знаки на спірних ділянках.

Суд надаючи критичну оцінку вказаній довідці, звертає увагу на те, що дана довідка, не може слугувати підтвердженням належної участі ОСОБА_6 , як спеціаліста геодезиста ТОВ «Тетіс 2007» при складанні оспорюваного акту, оскільки, ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», яка також кореспондується з п. 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, визначено порядок залучення державним виконавцем експертів / спеціалістів, а також, як і зазначив, сам ОСОБА_6 у судовому засідання, що на час його складання не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Тетіс 2007», а тому не може бути прийнято судом, як належний та допустимий доказ в розумінні ст. ст. 77-78 ЦПК України.

Відтак, з викладеного слідує, що державним виконавцем при складанні оспорюваного акту було порушено порядок залучення спеціаліста, оскільки постанова про залучення ОСОБА_6 в якості спеціаліста не виносилася, матеріали виконавчого провадження не містять документів про повноваження останнього на участь в якості спеціаліста ТОВ «Тетіс 2007» на день складання акту та надання будь-яких висновків, а тому висновки викладені в акті державного виконавця ґрунтуються на припущеннях, а не на конкретно встановлених обставинах та за участі визначених законом осіб.

Крім того, з акту від 01.10.2019 року, вбачається, що державним виконавцем при його складанні було залучено в якості понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Допитані у судовому засіданні в якості свідків, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суду пояснили, що з ОСОБА_1 перебувають у дружніх стосунках. Перебуваючи в гостях у ОСОБА_1 побачили, що якісь люди ходять по городу та щось заміряють, підійшовши до них дізналися, що державний виконавець разом із спеціалістом заміряють земельні ділянки та встановлюють межові знаки, після чого їх було запрошено в якості понятих. Щодо обставин викладених у акті не пам`ятають.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Відтак, державний виконавець при залученні понятих, зобов`язана переконатися, що останні не мають особистої заінтересованості та не перебувають у родинних, дружніх стосунках із учасниками виконавчого провадження.

Проте, державним виконавцем в порушення вимог ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», не переконавшись у зворотньому, було залучено в якості понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які перебувають у дружніх відносинах з ОСОБА_1 .

Крім того, вказаний акт державного виконавця складений без присутності стягувача ОСОБА_13 , оскільки в акті не містить її підпис, а також не містить відомостей про кількість примірників акта та кому вони надсилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаний акт не відповідає вимогам «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та Закону України «Про виконавче провадження», оскільки постанова про залучення спеціаліста державним виконавцем не виносилася, жодними доказами не підтверджено про наявність повноважень у ОСОБА_6 на участь в якості спеціаліста при складанні оспорюваного акту та поняті були залучені з числа осіб, які перебувають у дружніх відносинах із стороною виконавчого провадження, що прямо суперечить ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» якою визначено, що понятими не можуть бути особи, які перебувають, зокрема, і в дружніх відносинах із стороною виконавчого провадження.

Державним виконавцем під час розгляду даної скарги у суді не спростовано та не доведено жодними належними та допустимими доказами, встановлені обставини.

Відтак, недотримання державним виконавцем вимог щодо форми та змісту документа тягнуть за собою визнання акту незаконним, а дії державного виконавця - неправомірними.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Державним виконавцем під час розгляду даної скарги у суді не спростовано та не доведено жодними належними та допустимими доказами, встановлені обставини.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності суд приходить до висновку про визнання акту складеного старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною М.М. від 01 жовтня 2019 року, виконавче провадження № 59848042 незаконним, а дії старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіної М.М. щодо складання акту від 01 жовтня 2019 року неправомірними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258,259, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіної М.М. задовольнити.

Визнати акт складений старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіною М.М. від 01 жовтня 2019 року, виконавче провадження № 59848042 незаконним, а дії старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Картошкіної М.М. щодо складання акту від 01 жовтня 2019 року неправомірними.

Повний текст ухвали виготовлений 26 лютого 2021 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Ю. Котлярова