Справа № 545/3459/21
Провадження № 2/545/1460/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Шелудякова Л.В.

при секретарі: Лабовкіній Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що відповідач добровільно не сплачує кошти на утримання доньки, а тому бажає, щоб було відповідне законне рішення, яким би стягувалися кошти щомісячно.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю.

Відповідно до ст. ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя.

Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я , матеріальний , сімейний стан відповідача, вважає, що ОСОБА_2 в змозі надавати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів) .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 12,13,141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця починаючи із 26.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі, на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. В. Шелудяков