Ухвала

Іменем України

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 461/728/16-ц

провадження № 61-19563ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ЕнергоБанк» до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ПАТ «ЕнергоБанк» звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки від 18 вересня

2014 року (з урахуванням внесених до нього додатковим договором № 1

від 13 жовтня 2014 року змін) приміщення магазину, загальною площею

221,6 кв. м, по АДРЕСА_1 , що належать банку на праві власності.

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 30 березня

2016 року позов ПАТ «Енергобанк» задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 18 вересня 2014 року між ПАТ «Енергобанк» та

ОСОБА_1 , зі змінами відповідно до договору про внесення змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 30 березня 2016 року змінено, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: «Договір іпотеки, укладений 18 вересня 2014 року між ПАТ «Енергобанк» та

ОСОБА_1 , посвідчений 18 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. за реєстровим номером 1758 зі змінами, викладеними у договорі про внесення змін, посвідченого 30 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л. В. за реєстровим номером 2125 - визнати недійсним. Стягнути з ПАТ «Енергобанк» на користь ОСОБА_1

444 907,99 доларів США».

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року касаційні скарги

ПАТ «Енергобанк», ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року залишено без змін (провадження № 61-37037св18).

10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявами про перегляд постанови Апеляційного суду Львівської області

від 26 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її заяв про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами. Постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року залишено в силі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2020 року відмовлено

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року (провадження № 61-16760ск20).

28 липня 2021 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2021 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року відмовлено.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2021 року,

у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2,

3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга

є необґрунтованою.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку

з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були

і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України визначено, що з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Таким чином, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності причин пропуску цього строку.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 подала заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами 28 липня

2021 року, тобто після спливу встановленого пунктом 1 частини другої

статті 424 ЦПК України трирічного строку, який є присічним і не може бути поновлений, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року «Пономарьов проти України»

№ 3236/03, § 40).

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись статтями 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ЕнергоБанк» до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць