Справа № 483/1692/21 Головуючий у 1-й інстанції Рак Л. М.
Провадження № 22ц/812/2320/21 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 листопада 2021 року, ухваленого під головуванням судді Рак Л. М. в місті Миколаєві о 11 годині 50 хвилині зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування частини понесених ним витрат на утримання будинку та спожиті комунальні послуги в розмірі 9 063 грн 75 коп..

В обґрунтування позову посилався на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

У будинку, окрім нього, як власника, зареєстровані та проживають: член його родини неповнолітня донька ОСОБА_3 , 2004 року народження, та колишня дружина відповідачка ОСОБА_2 ..

За утримання будинку, комунальні послуги з вивозу сміття, споживання електроенергії та газопостачання, сплачує лише позивач, як власник та особа, на яку відкриті особисті рахунку, а відповідачка участі у їх сплаті або відшкодуванні понесених ним витрат, нажаль не бере.

Посилаючись на вказані обставини та статті 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», і Правила користування приміщеннями житлових будинків, просив стягнути з відповідачки, як особи, що правомірно проживає та користується житловою площею будинку Ѕ частину понесених ним витрат.

У відзиві на позов відповідачка ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог, та посилалася, що між сторонами відсутня домовленість про сплату нею на користь позивача витрат з комунальних послуг, внаслідок чого 20 лютого 2020 року колишнім чоловіком видана на її користь розписка, де зазначено про відсутність у нього претензій.

На відзив відповідачки позивачем надана відповідь, де він посилався на відсутність претензій зі сплати витрат лише на лютий 2020 року, внаслідок чого провадження за попередньо поданим ним позовом про відшкодування витрат за період з січня 2019 року по квітень 2020 року було закрито. В наступний час він просить про відшкодування витрат за період з вересня 2020 року по січень 2021 року.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено підстав для стягнення з відповідачки на його користь Ѕ частини понесених ним витрат, так як із наданих ним квитанцій такі нарахування здійснені не з кількості осіб, що проживають у житловому будинку, а у відповідності до встановлених лічильників.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення його вимог.

На думку апелянта, суд першої інстанції дав невірну оцінку, наданим ним письмовим доказам та не врахував те, що особи, які постійно проживають в житловому приміщенні несуть рівні права та обов`язки з утримання та використання житла.

Оскільки в житловому будинку на правах осіб, які можуть його використовувати зареєстровані та проживають лише дві повнолітніх особи сторони у справі, то і витрати повинні буди поділені порівну між ним. В той же час відмовляючи у задоволенні позову суд поклав тягар утримання майна лише на його власника, яким є позивач.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка надала письмовий відзив, де вважала доводи скарги необґрунтованими.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 21 грудня 2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити із наступних підстав.

За змістом статті 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника, який згідно до статей 150, 156 ЖК УРСР та статті 405 ЦК України використовує належний йому на праві власності житловий будинок для свого проживання та проживання членів та колишніх членів своєї сім`ї, які нарівні з власником користуються жилим приміщенням будинку. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку та придомової території та проведенню ремонту. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх право користування займаним приміщенням.

Відповідно до статей 67, 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що особи, які є колишніми членами сім`ї власника, проживають та користуються жилим приміщенням, яке ним не належить на праві власності, несуть рівні права та обов`язки з витрат цього приміщення нарівні з його власником.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.8-10).

В цьому будинку, окрім власника, є зареєстрованими та постійно проживають: відповідачка ОСОБА_2 , як колишня дружина, та неповнолітня донька сторін ОСОБА_3 , 2004 року народження (а.с.12-14).

За період проживання у будинку з вересня 2020 року по липень 2020 року (включно) позивачем ОСОБА_1 , як його власником, понесено витрати з утримання будинку та зі сплати комунальних послуг на загальну суму 18 127 грн 40 коп., з яких: 1 401 грн - витрат, сплачених на користь комунального підприємства з утримання будинку, в тому числі вивіз сміття; 1 532 грн 48 коп. - витрат, сплачених за спожиту електроенергію; та 15 193 грн 92 коп. - витрат з газопостачання (а.с.15-17).

Витрати з утримання будинку та вивіз сміття розраховані на підставі загально встановлених тарифів у даній місцевості. Витрати з газопостачання, окрім доставки газу, та споживання електроенергії, розраховані за тарифами у відповідності до показників лічильників розрахунку.

Визначення витрат, що понесені зі сплати комунальних послуг, у відповідності до показників лічильника та без врахування кількості осіб, що проживають, не впливає на розподіл витрат, у яких вони повинні брати участь нарівні з власником, з яким мають однакові обов`язки по участі у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території та проведенню ремонту.

За такого висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем понесених витрат з утримання житлового будинку, які розраховані за показниками лічильника, суперечить матеріалам справи, та не узгоджується з нормами матеріального права, якими на колишніх членів сім`ї, що проживають у будинку, належному власнику, покладено обов`язок з участі нарівні з власником в оплаті, як комунальних послуг, так і витрат з утримання жилого приміщення.

Відтак, при розрахуванні рівної частки в понесених витратах, слід врахувати, що витрати з проживання неповнолітньої особи несуть у рівних частках її батьки у відповідності до статті 180 СК України.

За таких обставин, пред`являючи позовні вимоги про стягнення Ѕ частини понесених витрат на суму 9 063 грн 70 коп. з колишнього члена сім`ї, який проживає у спірному будинку, власник будинку діяв в межах закону.

Цим обставинам судом першої інстанції при ухвалені рішення дана невірна оцінка, внаслідок чого він дійшов необґрунтованого висновку про недоведеність пред`явленого позову.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідності до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, з ухваленням нового, яким позов ОСОБА_1 слід задовольнити, та стягнути з відповідачки на його користь 9 063 грн 70 коп..

Доводи відповідачки про безпідставність вимог власника будинку з посиланням на наявність виданої ним розписки від 20.02.2020 та відмові від раніше поданого позову, не є слушними, оскільки стосуються правовідносин, які виникли між сторонами з приводу утримання будинку за інший період.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанції на 908 грн та 1 362 грн, а всього на суму 2 270грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 листопада 2021 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 063 грн 70 коп. витрат на утримання будинку та сплаті комунальних послуг, та 2 270грн судових витрат, понесених за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути з цього часу оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді С. Ю. Колосовський О. В. Локтіонова