єдиний унікальний номер справи 423/1776/20
номер провадження 2/423/349/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
16 лютого 2021 року м. Попасна
Попаснянський районний суд Луганської області у складі
головуючого судді Лизенко І.В.,
за участі секретаря судового засідання Сороки В.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника органу опіки і піклування Козир Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №423/1776/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Попаснянської районної державної адміністрації - Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
01.07.2020 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом до відповідачки ОСОБА_2 , у якому просив позбавити її батьківських прав відносно її малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з неї аліменти на його користь на утримання сина у розмірі ј частки всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.
Позов обґрунтовано тим, що позивач, починаючи з 2007 року, перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , від яких мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя у нього з відповідачкою не склалося з причин зловживання відповідачкою алкогольними напоями та ведення аморального способу життя, при цьому фактичні шлюбні відносини між ними були припинені в 2011 році, а малолітній син ОСОБА_4 залишився проживати разом з позивачем та з того часу повністю знаходиться на його утриманні. На підставі рішення виконавчого комітету Тошківської селищної ради Попаснянського району від 07.05.2014 №14 було визначене місце проживання дитини в родині батька. Після припинення шлюбних відносин відповідачка ОСОБА_2 фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина, не підтримує з ним ніяких стосунків, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться його життям та здоров`ям, рівнем навчання свого сина, не надаючи навіть матеріальної допомоги на його утримання. Позивач одружився та мешкає разом із дружиною та сином ОСОБА_4 в приватному будинку, де займається веденням підсобного господарства та постійно працює на посаді електрослюсаря підземного у Відокремленому підрозділі «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля», має достатній рівень заробітку, за місцем роботи характеризується позитивно.
Позивач вважає, що наявні усі правові підстави для вирішення питання щодо позбавлення відповідачки ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 та стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина.
04.08.2020, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, судом відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд в порядку загального позовного провадження.
Відповідачка заяв по суті та з процесуальних питань до суду не подала.
04.12.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах, народився син. Коли припинилися стосунки, відповідачка пішла, сина залишила йому. Якось брала сина до себе на декілька днів, але ОСОБА_4 зателефонував у розпачі, бо вона зачинила його, уваги не приділяла, з будинку не випускала. Дитинна не хоче з нею бачитися, йому лячно, бо вона залишає його самого вдома і йде розважатися допізна. Син постійно проживає з ним. Відповідачка не працює, часто змінює співмешканців, син їй не потрібен. Кошти на утримання сина не дає. Свої позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що про ситуацію у сім`ї службі стало відомо з позову ОСОБА_1 , поданого до Попаснянського районного суду. Готуючи матеріали на засідання ради опіки і піклування зателефонували відповідачці, щоб запросити її на засідання, однак в телефонному режимі ОСОБА_6 повідомила, що їй байдуже щодо позбавлення її батьківських прав. На засідання не з`явилась. ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення позову. Підтримала висновок органу опіки та піклування та вважає доцільним в інтересах дитини позбавити відповідачку батьківських прав, оскільки вона не займається та ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.
Відповідачка до суду повторно не з`явилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України згідно вимог ст. 130 ЦПК України. Клопотання про розгляд справи за її відсутності чи інших заяв від відповідачки до суду не надходило, тому суд, за згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280-281 ЦПК України.
Суд, вислухавши учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.
У судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 , є його батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).
На підставі рішення виконавчого комітету Тошківської селищної ради Попаснянського району від 07.05.2014 №14 було визначене місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в родині батька ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Тошківської селищної ради Ченцової Т.Г. у присутності сусідів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , 2008 року народження, мешкає в нормальних побутових умовах, в сім`ї довірливі відносини, дитина допомагає по господарству (а.с.10).
Згідно характеристики учня 5 класу Тошківської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №23 Попаснянського району Луганської області ОСОБА_3 , 2008 року народження, батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою дитини у школі. Мати ОСОБА_2 ніякої участі у процесі навчання сина не приймає, до школи ніколи не з`являється, рівнем навчання не цікавиться (а.с.11)
З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_1 одружений з ОСОБА_9 (а.с.5)
ОСОБА_1 працює на посаді електрослюсаря підземного у Відокремленому підрозділі «Шахта Тошківська» ДП «Первомайськвугілля» та отримує заробітну плату, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.6,7).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_4 : не забезпечує належного виховання, умов проживання, медичного догляду, матеріального забезпечення, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що негативно впливає на її фізичний та духовний розвиток.
Зазначене підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , а також зазначеними нижче письмовими доказами.
Так, свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є дружиною позивача. Коли вони стали з ОСОБА_11 жити, дитині було 4,5 роки. Він з народження живе з батьком, з двох років його батько виховує сам. ОСОБА_6 дитину не виховувала, до школи не водила, не збирала. Вона приходила у стані алкогольного сп`яніння, влаштовувала скандали. Мати бачилася з дитиною у 2020 році один раз. Дитині вона не дзвонить, матеріально не допомагає. З днем народження не вітає, подарунки не дарить.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_1 , стосунки між ними нормальні, знає його років 30. Раніше ОСОБА_12 і ОСОБА_13 жили разом з падчеркою і сином ОСОБА_4 . ОСОБА_13 мати ОСОБА_4 , зараз з ними не проживає. Він її не бачив кілька років.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_14 . Поведінка у хлопця задовільна, вчиться посередньо, домашні завдання виконує. Спілкується з нею ОСОБА_15 , батько також приходить до школи. Дитина приходить до школи доглянута, охайна, чиста. Мати дитини ніколи не приходить до школи, не цікавиться навчанням сина, не телефонує. ОСОБА_4 про неї нічого не каже взагалі. У матері спосіб життя не для дітей, вона дітьми не цікавиться. Мати покинула родину, маленького сина.
Опитаний судом малолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що він навчається в 6 класі. Мама один раз на рік може йому подзвонити, майже з ним не бачиться. Вона забирала його до себе пожити на декілька днів у травні 2020 року, він погодився, юо вона обіцяла купити йому мобільний телефон. Однак, вони перебували у чужих людей, у будинку було багато сторонніх, мати його залишила, кудись пішла, не дозволяла виходити з будинку. Жити хоче з татом.
Із висновку №15 органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав вбачається, що мати ОСОБА_2 не виконує та ухиляється від своїх батьківських обов`язків, які передбачені законом та моральними засадами суспільства. Вона самоусунулася від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Вважають доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою соціального захисту дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Аналізуючи наведені досліджені судом докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не надаючи дитині належного догляду, виховання, не забезпечує належні та безпечні умови життя.
Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Наведеними вище обставинами, які підтверджено дослідженими судом доказами, доведено факт активної винної поведінки відповідачки ОСОБА_2 .
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і суд на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішує питання про стягнення аліментів на дитину.
В зв`язку з викладеним, керуючись, ст. ст. 182, 183 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів, та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Судові витрати по сплаті судового збору, згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки.
Керуючись ст.164- 167, 180, 182, 191СК України, ст.259, 263-265, 367 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянку України, батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Тошківка Луганської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду 01.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Копію заочного рішення надіслати відповідачці.

Заочне рішення може бути переглянуте Попаснянським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви п ро перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Повне рішення складено 26.02.2021.

Суддя І.В. Лизенко