Справа № 214/3099/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 січня 2021 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/3099/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , поданої їх представником ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання за особами право користування житловим приміщенням та реєстрацію місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від імені яких діє представник ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про визнання за особами право користування житловим приміщенням та реєстрацію місця проживання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач ОСОБА_1 з 1999 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 та мають спільну доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Одразу після одруження вони проживали за місцем реєстрації позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Але після народження їх доньки ОСОБА_2 вони переїхали проживати за місцем реєстрації чоловіка в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Зареєстровані в даній квартирі окрім чоловіка позивача ОСОБА_4 , його матір ОСОБА_5 , його сестра - ОСОБА_6 , та син сестри - ОСОБА_7 .

Дана квартира є не приватизована, згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформація про реєстрацію права власності даної квартири відсутня, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до Ордеру на жиле приміщення № 1261 виданого Виконавчим комітетом Саксаганської Ради народних депутатів від 01.04.1986 року наймачем даної квартири є матір чоловіка позивача - ОСОБА_5 , яка мала попереднє прізвище - ОСОБА_6 .

Отже, з 2000 року в даній квартирі проживають позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 разом із співвідповідачем ОСОБА_4 . Всі інші особи, хоча там і зареєстровані, але на даний час не проживають в даній квартирі, що підтверджується актом мешканців будинку.

Матір чоловіка позивача ОСОБА_5 проживає зараз в с. Златівка Криворізького району в спадковому будинку її чоловіка, який помер в 2018 році, а сестра разом із своїм сином проживають більше восьми років в Іспанії в м. Фуенхірола, жодних заперечень про місце проживання позивачів в даній квартирі не від кого весь цей час не було та якихсь умов з цього приводу не виникало, але досі місце проживання позивачі так і не можуть зареєструвати.

Звернувшись до адміністратора територіального підрозділу ЦнАПу «Віза» для реєстрації проживання позивачів в даній квартирі їм повідомили, що для цього необхідний ордер на дане житло з зазначенням в ордері даної особи, яка бажає зареєструватись, або письмова згода наймача квартири та всіх зареєстрованих членів його сім`ї, але позивачі не мають таких документів та можливості отримати такі письмові згоди, так як співвідповідачі, окрім чоловіка позивача ОСОБА_4 постійно посилаються не неможливість прибути до м. Кривого Рогу для надання такої згоди в центрі надання адміністративних послуг, а також зайнятістю для того щоб надати таку згоду у нотаріуса або консула про це. В зв`язку з чим, позивачі вимушені звернутись до суду, щоб встановити своє право на проживання в даній квартирі та зареєструвати там місце свого проживання, де вони мешкають вже 20 років та здійснюють весь час догляд за даною квартирою, поточні ремонти, оплату за послуги електроенергії, опалення, газопостачання, водопостачання і водовідведення, послуги з утримання будинку і прибудинкової території та інші необхідні послуги. На підтвердження даної інформації до позову додаються копії квитанцій які оплачували позивачі, хоча і зазначений там наймач, так як особисті рахунки оформлені на неї, але всі витрати сплачують позивачі. Крім того, згідно банківської виписки по рахунку позивача сплату комунальних послуг за останній рік, здійснювалась з рахунку саме позивача ОСОБА_1 , а не квартиронаймача.

Сім`ї позивачів довелося докласти чимало коштів, фізичних та моральних зусиль, робити ремонт помешкання аби квартира стала придатною для нормального в ній проживання, а також підтримують житло у належному стані, сплачують усі платежі на утримання даного житла, а користуватися на законних підставах квартири досі не можуть, так як не мають можливості зареєструватись у вищезазначеній квартирі. Тому просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням та право на реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

01 червня 2020 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.53-54).

06 липня 2020 року від представника позивачів ОСОБА_3 надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.73).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 липня 2020 року клопотання представника позивачів задоволено, витребувано докази (а.с.75-76).

22 липня 2020 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.80-81).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 вересня 2020 року клопотання представника позивачів задоволено, залучено в якості співвідповідачів по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.122-123).

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Повалій О.В. до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачів та представника. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Посувайло Я.О. до зали судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 до зали судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належними чином, надав до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу в його відсутності. Крім того в заяві підтвердив факт того, що дійсно з 2000 року разом з ним в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_1 його дружина та ОСОБА_2 його донька, всі інші особи хоча там і зареєстровані, але не проживають в даній квартирі (а.с.129-130).

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , до зали судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення №1261 виданого виконавчим комітетом Саксаганської ради народних депутатів від 01.04.1986 року, на підставі рішення виконкому №114/2 від 27.03.1986 року відповідачці ОСОБА_9 , та сім`ю у складі 4 осіб - ОСОБА_10 донька, ОСОБА_11 донька та ОСОБА_4 сину видана квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Квартира за адресою: АДРЕСА_2 не приватизована (а.с.14,55-52).

Відповідно до довідки №223/20.28-35 від 23.07.2020 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 22.01.1999 року складено актовий запис №24 про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.86).

25 вересня 1999 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.09.1999 року (а.с.11).

Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають спільну доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 18.04.2000 року (а.с. 12).

Після реєстрації шлюбу вони проживали за місцем реєстрації позивача ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_1 . Але після народження їх доньки ОСОБА_2 вони переїхали проживати за місцем реєстрації чоловіка в квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту від 05 травня 2020 року, який підписано трьома свідками та затверджено директором ТОВ «Житлосервіс-КР» ОСОБА_15 підтверджено, що в квартирі АДРЕСА_2 з 2001 року дійсно проживає сім`я з трьох осіб: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1. Інші особи, які там зареєстровані весь цей час в даній квартирі не проживали та не проживають, особистих речей не мають. Гр. ОСОБА_4 , проживав в даній квартирі разом зі своєю сім`єю до 2017 року, на даний час знаходиться в Іспанії. В квартирі залишилися проживати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 48), що також підтверджується особистою заявою відповідача ОСОБА_4 наданою до суду (а.с.129-130).

Відповідно до наданих позивачами виписок з карткового рахунку позивачки ОСОБА_1 та квитанцій, оплата комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 здійснюється саме позивачами (а.с. 18-33).

Відповідно до листа № 453 від 12.05.2020 року ТОВ «Житлосервіс-КР» зазначено, що станом на 01.05.2020 року заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком, надавачем яких є ТОВ «Житлосервіс-КР» за адресою: АДРЕСА_2 відсутня (а.с.49).

Відповідно до листа Саксаганської районної у місті ради №10/39-2035 від 13.05.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в реєстрації та знятті з реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_2 не значаться (а.с.50-52).

За відомостями, що містяться в картотеці реєстраційного обліку та реєстрі територіальної громади станом на 22.07.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10.01.1997 по теперішній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 13.05.1986 року по теперішній час, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 13.02.2004 по теперішній час, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 20.03.1987 року по теперішній час (а.с.88-89).

Відповідно до статей 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 61, статей 64 та 65 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч.4 ст. 3 СК України).

Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленному порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Між позивачами та відповідачами спорів з приводу вселення та користування квартирою АДРЕСА_2 не виникало. Як вказали позивачі і підтвердив своєю заявою відповідач ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2 з 2000 року постійно спільно проживали разом з ним у вказаній квартирі, вели спільне господарство. Тобто зі згоди наймача та інших членів сім`ї позивачі вселились в дане житлове приміщення, які постійно там проживали, окремої угоди про порядок користування жилим приміщенням між ними не було. Крім того, відповідачі по справі жодних претензій до позивачів щодо незаконності вселення в спірне житло не пред`являли, а також відсутні рішення судів щодо виселення позивачів зі спірного житла.

Згідно із пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», судам роз`яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК Української РСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК Української РСР).

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК Української РСР, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. За змістом статті 65 ЖК Української РСР за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 вселилася до спірної квартири із чоловіком ОСОБА_4 , як член сім`ї в 2001 році, та набула право користування цією квартирою, а позивач ОСОБА_2 вселилася до спірної квартири із батьком ОСОБА_4 з часу свого народження та набула право користування цією квартирою з цього часу як неповнолітня дитина, що підтверджується актом мешканців будинку АДРЕСА_2 та заявою самого ОСОБА_4 . Весь цей час позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживали у спірній квартирі, сплачували комунальні послуги, робили ремонтні роботи, а тому мають право на визнання за ними права користування квартирою АДРЕСА_2 .

Позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 окрім вимоги про визнання за ними права користування житловим приміщенням, заявлено вимогу про визнання права на реєстрацію місця проживання за вказаною адресою.

При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, в зв`язку з тим, що позивачі постійно та тривалий час проживають в даній квартирі, жодних заперечень щодо даного їх місця проживання з боку будь-яких осіб або органів влади не мають, тому вони мають право зареєструвати дане місце проживання.

Тобто, в даному випадку наявність судового рішення про визнання за особою права користування житлом є самостійною підставою для її реєстрації в квартирі.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідачів на їх користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 64, 65 ЖК України, ст.ст. 10,12,81,141,264,265,273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє представник ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання за особами право користування житловим приміщенням та реєстрацію місця проживання - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 та право на реєстрацію місця проживання за даною адресою.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Представник позивача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті Кривому Розі ради, юридична адреса, вул. Володимира Великого, буд. 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Відповідачі:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Суддя А.В. Ткаченко