Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 308/10485/18

провадження № 61-20443ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня

2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 15 листопада

2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця під час виконання судового рішення, скасування акту державного виконавця, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: старший державний виконавець Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Білинець В`ячеслав Олександрович, ОСОБА_1 (стягувач),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця під час виконання судового рішення, скасування акту державного виконавця, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: старший державний виконавець Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі - Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області) Білинець В. О., ОСОБА_1 (стягувач).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2019 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинця В. О. про відкриття виконавчого провадження від 30 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 55028069.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Білинця В. О. щодо проведення виконавчої дії 07 вересня 2018 року в АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 55028069 та скасовано акт державного виконавця

Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ Білинця В. О. від 07 вересня 2018 року. У решті вимог скарги відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня

2019 року залишено без змін.

13 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оскільки заявник не навела доводи та не надала документи, які підтверджують скрутний майновий стан заявника і відсутність у неї можливості сплатити судовий збір, та не дають змоги в повній мірі оцінити її майновий стан, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.

Слід зазначити, що за результатом розгляду скарг на дії/бездіяльність державного виконавця судами приймаються відповідні судові рішення - судом першої інстанції постановляється ухвала, а суд апеляційної інстанції ухвалює судове рішення у вигляді постанови. Саме ці судові рішення і є об`єктом касаційного оскарження, а тому за подання касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 провадження № 12-66гс18 та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц провадження

№ 61-10168сво18.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір за оскарження судових рішень, у яких вирішувалось питання щодо розгляду скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2021 року становив 2 270 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином розмір судового збору складає 454 грн.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк