Провадження № 2-о/225/456/2021
Єдиний унікальний номер № 225/7494/21
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участі:

секретаря Федорцової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Торецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту смерті на території Російської Федерації,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 в станиці Єсентуцька Предгірного району Ставропольського краю Російської Федерації, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в станиці Єсентуцька Предгірного району Ставропольського краю Російської Федерації. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки заявником надано документ, який за своєю формою не можу бути прийнятним відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті сина.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 в станиці Єсентуцька Предгірного району Ставропольського краю Російської Федерації, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи Торецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явився, тому суд розглядав справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, тому суд розглядав справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заява необхідно відмовити з наступних підстав.

За положеннями ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 Постанови № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

При цьому, слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану та від оголошення особи померлою, яке провадиться за іншими правилами ЦПК. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Як встановлено судом ОСОБА_2 є сином заявника ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що громадянин України ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є уродженцем м.Дзержинська Донецької області та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Як вбачається із висновку експерта № 322 від 11.06.2021 (а.с. 9-14) на підставі постанови старшого слідчого слідчого відділу по Предгірному району слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Ставропольському краю від 16.04.2021 року був проведений огляд трупа ОСОБА_2 , 1970 року народження, який проживав в м.Торецьку Донецької області.

На даний час у заявника відсутні документи про смерть сина ОСОБА_2 , який помер в станиці Єсентуцька Предгірного району Ставропольського краю Російської Федерації.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаної в Мінську 22 січня 1993 року, зокрема, Україною та Російською Федерацією, документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення.

Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.

В приписах ч. 3 і ч. 4 ст. 49 ЦК зазначено, що державній реєстрації підлягає, зокрема смерть.

Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

В тому числі смерть підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3 Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України 23 травня 2001 року № 32/5/101, реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання.

Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом; довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування. Ці документи додаються до актового запису про смерть.

Свідоцтво про смерть видається близьким родичам померлого, або надсилається разом з паспортним документом померлого до Міністерства закордонних справ України для передачі зазначеним вище особам.

Згідно п.п.6,7 Розділу 2 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, документи, складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку.

Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Із наданих заявником ОСОБА_1 матеріалів вбачається, що його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є громадянином України, проживав в станиці Суворівська Предгірного району Ставропольского краю Російської Федерації.

За даними компетентних слідчих органів Російської Федерації вбачається, що в станиці Єсентуцька Предгірного району Ставропольського краю Російської Федерації був виявлений труп ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Дзержинська Донецької області.

Отже, місцем його смерті є станиця Єсентуцька Предгірного району Ставропольського краю Російської Федерації.

Тобто смерть даної особи відбулась на території іноземної держави.

Отже, слід звернути увагу на те, що реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, виходячи з положень наведеного законодавства, може проводитися дипломатичними представництвами і консульськими установами України.

Крім того, реєстрація смерті може проводитись за місцем настання смерті, за останнім місцем проживання померлого, за місцем поховання.

При цьому, реєстрація смерті органами реєстрації актів цивільного стану, в тому числі дипломатичними представництвами і консульськими установами України, проводиться на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом; довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування.

Таким чином, державна реєстрації смерті відбувається за наявності лікарського свідоцтва про смерть.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 не звертався до компетентних органів України та Російської Федерації з питань з`ясування та підтвердження факту смерті свого сина ОСОБА_2 на території Російської Федерації, та відповідні медичні документи про його смерть не отримував.

Відтак, не дотримавшись процедури державної реєстрації смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер на території Російської Федерації та отримання медичних документів про смерть останнього, які можуть бути видані компетентними органами держави перебування, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 безпідставно звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті свого сина на території іноземної держави.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263, 315, 317 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території Російської Федерації відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 03.10.2017 (п. 15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В. Челюбєєв