Єдиний унікальний номер 229/20/21
Номер провадження 22-ц/804/3150/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2021 року м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
головуючого судді Мірути О.А.
суддів Мальованого Ю.М., Хейло Я.В.
за участю секретаря судового засідання - Гладуха О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2021 року у цивільній справі № 229/20/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості, (суддя Грубник О.М.),
встановив:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі.
В обґрунтування заяви зазначав, що 11 травня 2021 року Дружківським міським судом Донецької області постановлено рішення по справі № 229/20/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» про стягнення заборгованості з заробітної плати. Позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.
Представник заявника отримав виконавчий лист, але всупереч ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому листі невірно зазначено відомості про боржника, тобто код ЄДРПОУ.
Просив виправити недоліки у виконавчому листі № 229/20/21, зазначивши вірні відомості про боржника (ЄДРПОУ).
Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2021 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про виправлення описки у виконавчому листі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідної заяви.
В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України та пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення лише в оскаржуваній частині і відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо неоскарженої частини.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про виправлення помилки у виконавчому документі, суд першої інстанції виходив з того, що судом вірно зазначено код ЄДРПОУ відповідача, оскільки саме такий код ЄДРПОУ зазначено у позовній заяві.
З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна за наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено вимоги до виконавчого документа, у виконавчому листі повинно бути зазначена резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Отже, зазначення правильного ідентифікаційного коду юридичної особи є обов`язковою вимогою при оформленні виконавчого документа.
За приписами частини 4 статті 4 Закону у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.
Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник зазначає, що вказаний судом першої інстанції у рішенні суду невірний код ЄДРПОУ відповідача унеможливлює виконання зазначеного рішення.
Встановлено, що код ЄДРПОУ АТ «Українська залізниця» - 40075815.
Судом першої інстанції в резолютивній частині рішення вказано код ЄДРПОУ АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» - 40150216.
Проте, відмовляючи в задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому документі в частині зазначення вірного коду ЄДРПОУ АТ «Українська залізниця», суд першої інстанції вищенаведених положень закону не врахував, неповно встановив обставини для вирішення даного питання, не перевірив доводів заявника та не надав їм правової оцінки, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в цій частині.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та про наявність підстав для її задоволення.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Стаття 379 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про виправлення помилки у виконавчому документі, а тому, в порядку статті 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити
Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 27 жовтня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: О.А. Мірута

Судді: Ю.М. Мальований

Я.В. Хейло