Справа № 132/3754/18
Ухвала

Іменем України

23 лютого 2021 року місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання ГОРДІЄНКО А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Калинівського району Вінницької області, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Дениса Вікторовича про поновлення процесуального строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року, ухваленого в цивільній справі №132/3754/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся адвокат Кузьмін Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про поновлення процесуального строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року, ухваленого в цивільній справі №132/3754/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 дізнався про існування спірного судового рішення лише 11.11.2020р., а саме після з`ясування підстав блокування його банківських карток на підставі постанови державного виконавця Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Морозової Ю.А., винесеної на підставі виконавчого листа № 132/3754/18 від 17.09.2019р.

Заявник (представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Д.В.), боржник ( ОСОБА_1 ), та стягувач (АТ «Державний ощадний банк України), в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, в яких просять питання про поновлення процесуального строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення розглянути у їх відсутності.

Згідно ч.3 ст.127 ЦПК України, заява про поновлення процесуального строку, розглядається судом без повідомлення учасників справи. Відтак відсутність заявника, боржника та стягувача не перешкоджає розгляду цього питання.

З`ясувавши зміст заяви та відзиву на неї, суд приходить до наступних висновків:

18.10.2018р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулося ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі його філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2018р. переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 19.10.2018р. відкрив за ним провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 132/3754/18, відповідач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином в передбаченому законом порядку, зокрема про виклик до суду на 06.11.2018р. на 11.00год. отримав 31.10.2018р. судову повістку повнолітній член сім`ї ОСОБА_2 , про що свідчить Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (22 5/22 1), та про виклик на 22.11.2018р. на 09.00год. судову повістку отримав 16.11.2018р. повнолітній член сім`ї ОСОБА_2 , що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (22 1/22 8).

Вказані рекомендовані повідомлення містять відтиск печатки «Укрпошти», штрих коди, а також є підпис в графі «розписка в одержанні» та в графі «підпис працівника поштового зв`язку», а також дату отримання, а відтак вони оформленні з дотриманням вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а тому відсутні підстави їм не довіряти.

Згідно ч.3 ст.130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи № 132/3754/18 за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу, що чітко відображено в описовій частині заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.11.2018р., а тому твердження заявника у поданій заяві про порушення судом вимог процесуального закону в частині непостановлення ухвали про заочний розгляд даної справи, є безпідставними.

Заочним рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22.11.2018р. у справі № 132/3754/18, задоволено позовну заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу б/н від 07.06.2016р. у розмірі 2231,18грн., та судовий збір у розмірі 1762,00грн.

Згідно положень ч.1 ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

За п.п. 1, 3 ч.6 ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

На виконання зазначених вимог процесуального закону, суд невідкладно надіслав на поштову адресу відповідача ОСОБА_1 копію заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.11.2018р. у справі № 132/3754/18, яке отримане адресантом 14.12.2018р., про що свідчить Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (22 4/22 5), на якому міститься відтиск печатки «Укрпошти», штрих коди, а також є підпис в графі «розписка в одержанні» та в графі «підпис працівника поштового зв`язку», а також дата отримання, а відтак воно оформлене з дотриманням вимог Правил надання послуг поштового зв`язку.

Встановлення достовірності вищевказаного рекомендованого повідомлення не є предметом розгляду даної справи, а доказів того, що вказане повідомлення є недійсним та що ОСОБА_1 не знав ні про наявність справи, ні про існування заочного рішення матеріали справи не містять та не були надані заявником.

Крім цього, заочне рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22.11.2018р. у справі № 132/3754/18, було надіслане судом до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність даної цивільної справи в провадженні місцевого суду, зобов`язаний був з розумним інтервалом часу сам цікавитися її рухом, та мав можливість ознайомитись із прийнятими в ній судовими рішеннями, як на веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет на сторінці Калинівського районного суду Вінницької області, так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України, в редакції, що була чинною на час ухвалення заочного рішення, та чинної на даний час, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_1 станом на кінець 2018 року було достовірно відомо про наявність цивільної справи № 132/3754/18 в провадженні Калинівського районного суду Вінницької області, та постановленого у ній заочного рішення від 22.11.2018р., натомість заяву про скасування цього судового рішення через свого представника адвоката Кузьміна Д.В. він направив на адресу Калинівського районного суду Вінницької області лише 16.11.2020р., тобто майже через два роки.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Право на справедливий суд - це право особи, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.п. 51, 52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Принцип правової визначеності передбачає, що сторони не мають ставити питання про перегляд рішення, яке набрало законної сили, лише з метою досягнути нового слухання справи (Желтяков проти України, заява № 4994/04, 9 червня 2011 р., п. 43).

Як вказав Європейський суд у справі Пономарьов проти України, цей принцип зокрема порушується в разі відсутності поваги до процесуальних строків (Пономарьов проти України, заява № 3236/03, 3 квітня 2008, п. 40-41).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має на увазі одним з основоположних аспектів верховенства права принцип правової визначеності, зокрема дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення (рішення у справі «Устименко проти України» (case of Ustimenko v. Ukraine), Заява № 32053/13, від 29 січня 2016 року).

Українське національне законодавство дійсно не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для оскарження рішення до суду. Однак така свобода розсуду не може бути необмежена.

Як наголосив Європейський Суд з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, … таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності точно так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. …» (п. 40, 41 мотивувальної частини зазначеного рішення).

У справі «Совтрансавто-Холдинг проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів… Судова система, в якій існує можливість неодноразового скасування остаточного судового рішення, як це було встановлено у цій справі, не відповідає, як така, принципу правової певності, який становить один з основних елементів верховенства права в сенсі статті 6 § 1 Конвенції» (пункт 72, 77 мотивувальної частини рішення від 06.11.2002).

Таким чином, перегляд будь-якої справи, наприклад, через декілька років після набрання чинності рішенням суду унеможливлює справедливий та об`єктивний процес.

Як зазначено вище, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених ЦПК України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Враховуючи вищевказані норми процесуального законодавства, фактичні обставини справи, а також практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку про те, що наведені заявником підстави для поновлення процесуального строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року, ухваленого в цивільній справі № 132/3754/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є неповажними, у зв`язку з чим у поновленні процесуального строку на звернення до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, необхідно відмовити.

Твердження заявника про необізнаність відповідача ОСОБА_1 про наявність даної судової справи в провадженні Калинівського районного суду Вінницької області через неотримання ним жодних судових повісток про виклик до суду, а також про наявність прийнятого у цій справі судового рішення, повністю спростовано наведеними вище обставинами та доказами. Звернення заявника до суду із вказаною заявою фактично з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, є неприпустимим.

Посилання на ту обставину, що на момент винесення судового рішення, відповідач погасив кредит, не спростовують доводів суду про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на звернення до суду із заявою про його перегляд, окрім цього, як випливає із заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення суду, АТ «Державний ощадний банк України» зазначає, що виконавчий лист стосовно стягнення кредитної заборгованості до виконавчої служби на виконання не пред`являвся, а виконавчий лист про стягнення судового збору повернутий без виконання.

Відповідно до ч.7 ст.127 ЦПК України, про відмову у поновленні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно ч.8 ст.127 ЦПК України, ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.126, 127, 187, 258-260, 268, 284, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Кузьміну Денису Вікторовичу про поновлення процесуального строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року, ухваленого в цивільній справі № 132/3754/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Дениса Вікторовича про перегляд заочного рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року, ухваленого в цивільній справі № 132/3754/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя