Справа № 357/3748/21
У Х В А Л А

іменем України

22 грудня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 за підписом уповноваженого представника, адвоката Патрелюка Дмитра Андрійовича, про визнання виконавчого листа по цивільній справі № 357/3748/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

15 грудня 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 за підписом уповноваженого представника, адвоката Патрелюка Дмитра Андрійовича, про визнання виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/3748/21 від 09.12.2021 р. таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що 06 жовтня 2021 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було ухвалено рішення у справі № 357/3748/21, яким позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» до ОСОБА_1 було задоволено частково. З відомостей, оприлюднених на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за результатами телефонної розмови з працівниками канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, відповідачу стало відомо про факт видачі Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 09 грудня 2021 року виконавчого листа у справі № 357/3748/21. Проте, звертає увагу на те, що 09.11.2021 року, в межах встановлених ст. 354 ЦПК України процесуальних строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відповідачем було подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу вих. № 419/11-21 від 09.11.2021 року на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.10.2021 року у справі № 357/3748/21. 09.12.2021 року Київським апеляційним судом було постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження та витребувано справу № 357/3748/21 з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Враховуючи викладене, констатує, що вищевказане рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області є таким, що не набрало законної сили, а виконавчий лист від 09.12.2021 року у справі № 357/3748/21 має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі № 357/3748/21 від 09.12.2021 року та до розгляду даної заяви постановити ухвалу, якою заборонити приймати виконавчий лист у справі № 357/3748/21 від 09.12.2021 року до виконання.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.12.2021 року, головуючого визначено суддю Орєхова О.І. та матеріали були отримані суддею 16.12.2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446ЦПК України).

Ухвалою судді від 17 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд на 22 грудня 2021 року о 08 год. 30 хв.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Заяв та клопотань на адресу суду від останніх не надходило.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 357/3748/2, провадження № 2/357/2624/21, вивчивши заяву з додатками, вважає, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 09 грудня 2021 року на виконання рішення суду від 06 жовтня 2021 року таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього загалом містить ч.2 ст.432 ЦПК, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 357/3748/21 провадження № 2/357/2624/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу було задоволено частково. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» суму боргу в розмірі 529808 гривень, 3% річних в сумі 39453 гривень та судовий збір у розмірі 9825,48 гривень, загалом 579086,48 гривень (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч вісімсот шість гривень сорок вісім копійок). В іншій частині вимог відмовлено.

Встановлено, що на виконання зазначеного рішення суду 09 грудня 2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за заявою представника стягувача «Агромонтажбуд» було видано виконавчий лист № 357/3748/21, який останнім отримано не було і міститься в матеріалах справи.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, в нормовані Розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виконання судових рішень це підсумковий етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого щодо тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї визнано Україною як учасницею цієї Конвенції, вказує на те, що в розумний строк розгляду справи включається період від надходження до суду заяви до закінчення виконання рішення суду.

Разом із тим, згідно до положень, викладених в ч.ч. 1,2 ст. 432 ЦПК України вбачається, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для цього зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, а саме: суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Системний аналіз діючого законодавства передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Заявник ОСОБА_1 , в своїй заяві, як підставу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню послався на те, що наразі вищевказане рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року у справі № 357/3748/21 ним було оскаржене до Київського апеляційного суду в межах строку встановленого чинним цивільно-процесуальним законодавством, та останнім 09.11.2021 року було постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження та витребувано справу № 357/3748/21 з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто вищевказане рішення суду не набрало законної сили.

Однак суд не може погодитися із зазначеним.

Так, 06 жовтня 2021 року по справі № 357/748/21 було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

При проголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення в судовому засіданні був присутній відповідач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Телющенко П.П.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Однак, відповідачем подано апеляційну скаргу після спливу тридцяти днів ( 08.11.2021 р. ) з дня його проголошення, а саме 09.11.2021 року.

Отже, тридцятиденний строк на апеляційне оскарження з дня ухвалення рішення сплив 08.11.2021 року, тому з цього випливає, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по цивільній справі № 357/3748/21 на день видачі виконавчого листа 09.12.2021 року набрало законної сили, а тому у суду відсутні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню та постановлення ухвали про заборону приймати його до виконання.

Окрім цього, суд повідомляє, що виданий 09.12.2021 року виконавчий лист по справі № 357/3748/21 не був виданий представнику позивача для пред`явлення до виконання та перебуває в матеріалах справи.

Одночасно, суд роз`яснює, що боржник не позбавлений можливості у разі прийняття та відкриття апеляційного провадження, звернутися з відповідною заявою до апеляційного суду про зупинення виконавчого провадження до розгляду даної справи в апеляційній інстанції.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 260, 261, 268, 353, 432, 446 ЦПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 за підписом уповноваженого представника, адвоката Патрелюка Дмитра Андрійовича, про визнання виконавчого листа по цивільній справі № 357/3748/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажбуд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов