Справа № 454/3130/21 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/3597/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Червоноградського міського суду Львівської області Кріля Миколи Дмитровича та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди ,-

в с т а н о в и в :

26.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до судді Червоноградського міського суду Львівської області Кріля Миколи Дмитровича та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, в якому просив стягнути з відповідачів в його користь кошти в сумі 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій судді Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_2 , що спричинили приниження честі, гідності та ділової репутації.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.06.2017 року, яким стягнуто з фермерського господарства «Бурка В.В.» на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 15000 грн., ухвалене з порушенням Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки таким судовим рішенням його було позбавлено доступу до правосуддя. Вважає, що рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.06.2017 року є завідомо неправосудним, тому, що суддя Червоноградського міського суду в порушення обов`язків та присяги судді, передбачених ст.ст. 54, 55 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст.8, 22, 40,55, 56, 124, 129 Конституції України, не оцінив усі надані позивачем докази, внаслідок чого постановив незаконне рішення.

Оскаржуваною ухвалою у відкритті провадження, в частині вимог до судді Червоноградського міського суду Львівської області Кріля Миколи Дмитровича у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Червоноградського міського суду Львівської області Кріля Миколи Дмитровича та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкодивідмовлено.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та з неправильним встановленням обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що оскаржувана ухвала суду не ґрунтується на принципах законності, верховенстві права, прийнята без дотримання положень Конституції України. Вважає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині вимог до судді Червоноградського міського суду Львівської області з підстав, що такі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції не зазначив норму закону, відповідно до якої спірні правовідносини не підлягають розгляду судом.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» передбачено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» роз`яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Статтями 62, 126, 129 Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У зв`язку з цим, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких по суті є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов`язаних із розглядом по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законам порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законодавчими актами України не передбачено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до судді Червоноградського міського суду Львівської області Кріля Миколи Дмитровича та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до судді Червоноградського міського суду Львівської області Кріля Миколи Дмитровича, суд першої інстанції виходив з того, що закони України не передбачають можливості розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду чи про зобов`язання іншого суду до вчинення процесуальних дій, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такими позовними вимогами буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом.

При цьому, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалення у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Таким чином, зміст таких позовних вимог позивача зводиться до того, що їх предметом є виключно процесуальні дії судді при здійсненні правосуддя.

В свою чергу, згідно ст.ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до судді Червоноградського міського суду Львівської області Кріля Миколи Дмитровича на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, вважаючи, що така позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О.Я. Мельничук