КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-63/11
УХВАЛА

20 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С., розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-63/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Веста» задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка подана із пропуском строку, встановлених ст. 354 ЦПК України, через що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційне скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу на вказануухвалу суду першої інстанції було подано 30 листопада 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження. При цьому апелянт посилається на те, що про оскаржувану ухвалу йому стало відомо лише 16 листопада 2021 року під час ознайомлення з матеріалами справи № 363/3216/21, яка знаходиться на розгляді у Вишгородському районному суді Київської області, а тому просить строк на апеляційне оскарження рахувати з 16 листопада 2021 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, адвокат Левчишина О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , 16 липня 2021 року ознайомлювалася з матеріалами цивільної справи № 2-63/11 (а.с. 194 том 3), подавала клопотання про відкладення розгляду справи від 16 липня 2021 року (а.с. 200-202 том 3).

Разом з тим, апелянт не надав належних доказів на підтвердження існування об`єктивних і непереборних обставин, які завадили вчасному поданню апеляційної скарги ОСОБА_1 або його представнику з моменту ознайомлення з матеріалами справи 16 липня 2021 року.

А тому, суд дійшов висновку, що наведені у апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку, що поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження є правом суду, яке останній реалізує лише встановивши об`єктивну неможливість дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, відповідних вимог процесуального закону щодо строків оскарження судового рішення.

Саме тому, особа, яка вважає, що у оскаржуваному рішенні судом вирішено питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має навести беззаперечні доводи на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не пов`язані з волевиявленням особи та дійсно перешкоджають оскарженню такого судового рішення у встановлені процесуальним законом строки.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, заява № 8371/02).

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користування процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало чинності, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також те, що апелянт був обізнаний про розгляд даної справи з 16 липня 2021 року, однак доказів, які б свідчили про вчинення апелянтом усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, суду апеляційної інстанції не надав, а зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не свідчать про наявність об`єктивних, непереборних, істотних обставин, які завадили апелянту подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, через що апелянту необхідно звернутися із заявою про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску з посиланням на відповідні докази.

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 185 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року залишити без руху та надати строк терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для виправлення вказаних недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Я.С. Мельник