Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 462/3327/18

провадження № 61-20261ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про виділення частки в натурі та визначення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Останнім днем звернення до суду з касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року було 18 червня 2021 року, однак касаційну скаргу, згідно зі штампом на конверті подано 08 грудня 2021 року, тобто після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що повний текст оскаржуваної ухвали заявник не отримувала, про її наявність дізналась з веб порталу Судова влада України. Раніше ОСОБА_1 подавалась касаційна скарга на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, яка 17 листопада 2021 року повернута Верховним Судом. Підставою для повернення касаційної скарги стало те, що ОСОБА_1 не усунуто недоліки касаційної скарги. При цьому Верховним Судом встановлено, що заявник не отримувала копії ухвали суду про залишення без руху.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення. У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Вищезазначені доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки нею не надано доказів того, що суд апеляційної інстанції у порядку статті 272 ЦПК України не надсилав копію ухвали на адресу заявника.

Разом із цим, ОСОБА_1 не зазначила дату, коли вона ознайомилась зі змістом оскаржуваного судового рішення та не навела поважних причин, які б перешкоджали своєчасному вчиненню відповідної процесуальної дії, з огляду на те, що вона особисто подала апеляційну скаргу, у відкритті апеляційного провадження за якою було відмовлено.

Крім того, подавши касаційну скаргу у липні 2021 року, ОСОБА_1 тривалий час не цікавилась її розглядом, поштову кореспонденцію від суду, направлену за зазначеною нею у касаційній скарзі адресою, не отримувала, будь-яких заяв чи клопотань, зокрема щодо зміни місця проживання (перебування, знаходження), від неї не надходило. Недоліки касаційної скарги заявник не усунула, що стало підставою для повернення касаційної скарги Верховним Судом 17 листопада 2021 року.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Водночас особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (справа «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, заявнику необхідно подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для його поновлення та надати відповідні докази, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров