Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4170/19
Провадження 2/711/125/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя: Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

встановив:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося в Придніпровський районний суд м. Черкаси до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 2 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

30 липня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про передачу справи до Печерського районного суду м. Києва, оскільки з 01.04.2019 року він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 він приїжджає до родичів (т.1 а.43).

Представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, 02.02.2021 року на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 направлялася судова повістка про його виклик в судове засідання на 15.30 год. 25.02.2021 року (а.с.185). Вказаний виклик повернуто на адресу суді зі зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.203)

Відповідно до ч.3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але не з`явився в судове засідання та причини неявки суду не повідомив.

Також виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 25.02.2021 був здійсненим шляхом направлення SMS- повідомлення на його телефонний номер, який вказаний ОСОБА_1 в його заявах. SMS- повідомлення доставлено на телефонний номер ОСОБА_1 02.02.2021 року о 17:01. (а.с.202).

Також суд враховує що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «ФПК «ГРОСС» проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «Гержик проти України») суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) цивільного судочинства, встановлених статтею 2 ЦПК України.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції», «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Так, звертаючись до суду з клопотання про передачу справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 посилається на те, що він проживає в м. Києві.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у сумі 21783 грн. 72 коп.

Відповідно до правил загальної підсудності, які встановлені в статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно довідки від 31.05.2019 року, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 26.06.2004 року є АДРЕСА_2 (т.1 а.20).

Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м Києві та Київській області від 21.08.2019 року місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим не значиться (т.1 а.65).

Згідно довідки Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради від 20.08.2019 року, в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва», станом на 20.08.2019 року, дані про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відомості про реєстрацію його місця проживання у місті Києві - відсутні (т.1 а.67).

Суд не приймає до уваги довідку про реєстрацію ОСОБА_1 , яка додана ним до клопотання (т.1 а.44), оскільки вказана довідка не є оригіналом та містить ознаки фіктивності.

За таких обставин суд приходить до висновку, про те, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , є АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до підсудності Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

Таким чином, відсутні підстави для визначення підсудності даної справи за Печерським районним судом м. Києва, враховуючи норми ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

На підставі наведеного, ст. 27, 31 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 01.03.2021 року.

Головуючий: Р. В. Демчик