н/п 2/490/2211/2020 Справа № 490/9931/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С.,

за участю позивачки та її представника адвоката Бурлакова М.О., представника відповідача адвокатки Мілюченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 13.06.2017 р. відомості про ОСОБА_4 , як батька дитини. Внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 13.06.2017 р., зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Змінити прізвище дитини в актовому записі про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 13.06.2017 р. з ІНФОРМАЦІЯ_5 на ІНФОРМАЦІЯ_5 . Видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 нове свідоцтво про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 21.09.2019 р. до його повноліття .

В обґрунтування позову зазначено, що позивач з відповідачем вела сімейне життя та спільне господарство без укладання шлюбу, за адресою : АДРЕСА_1 , з 2012 року по грудень 2016 року. З грудня 2016 року відповідач, працюючи моряком далекого плавання, вибув у закордонний рейс, після повернення з якого припинив проживати з позивачкою за вищевказаною адресою, та періодично відвідував позивача та їх спільно народжену дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач є батьком їх спільного сина , однак він відмовився подати в орган державної реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства і не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини.

При цьому інформація про батька дитини була зазначена зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідач є батьком дитини, однак він відмовився подати до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відтак в актовому записі про народження ОСОБА_3 № 726, складеному 13.06.2017 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області , батьком дитини зазначено ОСОБА_4 .

31.03.2020 року надійшов відзив на позовну заяву відповідача ОСОБА_2 , в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю, посилаючись на відсутність надання позивачкою достеменних доказів на підтвердження викладених нею обставин.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23/06/2020 року зупинено провадження, у зв`язку з призначенням судової експертизи.

Ухвалою суду від 15.09.2020 року поновлено провадження у справі .

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд постановити рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявивися, направиви свого представника , який проти наданого позову не заперечив, позов визнав частково, в частині стягнення алміенті просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовівй сумі у розмірі 4 000 грн щомісячно. Також зазначиал про необгрунтованість позовних вимог в частині зобовязання видачі нового свідоцтва про народження дитини.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Також сторони в судовому засіданні після поноволення провадження у справі та ознайомлення з висновком судової експертизи відмовилися від раніше заявлених клопотань про виклик свідків.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та представників сторні, дослідивши матеріали справи, до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області складено актовий запис про народження № 726 від 13.06.2017 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьком - ОСОБА_3 записаний ОСОБА_4 . При цьому інформація про батька була зазначена зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю дитини.

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до висновку експерта № 691 від 28.08.2020 року Миколаївського НДЕКЦ судової молекулярно-генетичної експертизи, встановлено, що вирогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає величину не менш ніж 99,99%.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126 та 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог про своє батьківство, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто, більш тогшо в цій частині позов відповідачем визнано в повному обсязі.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини в частині батька дитини, зміни прізвища дитини на прізвище " ІНФОРМАЦІЯ_5 ".

Що стосується позовних вимог про видачу позивачці нового свідоцтва про народження ОСОБА_3 , то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не грунтуються на правових підставах та заявлені до неналежного відповідаач. .

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

З аналізу наведених норм права слідує, що право обрання способу стягнення аліментів : у частці від доходу платника чи у твердій грошовій сумі належить виключно стягувачу аліментів, отже суд не може змінити заявлений позивачем спосіб стягнення аліментів з урахуванням заперечень відповідача.

Відповідач не надав суду доказів, що на його утриманні перебувають інші особи, що має незадовільний стан здоров`я та матеріальне становище , а отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_8 з дня подачі позову і до досягнення ним повноліття аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу).але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

За таких обставин, позов задовольняється частково.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12,13,79-81, ст. 141, ст. 259-265, 273 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 № 726 від 13.06.2017 р., вчиненого реєстратором миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, виключивши відомості про батька дитини ОСОБА_4 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , громадянина України.

Змінити прізвище дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 з " ІНФОРМАЦІЯ_5 " на " ІНФОРМАЦІЯ_5 " .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 листопада 2019 року щомісячно і до його повноліття .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн 40 коп судового збору та 7614 грн витрат на проведення судової експертизи.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 лютого 2021 року

Суддя Гуденко О.А.