Справа 431/1167/21
Провадження 2/431/353/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

(повний текст)

"17" грудня 2021 року м. Старобільськ Луганської області

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Рукас О.В.,

при секретарі Коцині Ю.С.,

за участю:

представника позивачів адвоката Гіммельфарба С.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Старобільськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Фермерського господарства «Альтаир» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по орендній платі,-

встановив:

04.03.2021 року позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ФГ «Альтаир» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування свого позову позивачі посилаються на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВТО № 618291 виданого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Вербецькою Т.М. 27 листопада 2013 року та свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВТО № 618292 виданого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Вербецькою Т.М. 27 листопада 2013 року, їм на праві часткової власності належить земельна ділянка рілля № 637 у розмірі 20,2004 га, кадастровий номер :07:001:0212, яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 114706, виданого Старобільською районною державною адміністрацією Луганської області 01 серпня 2006 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_5 , згідно договору оренди землі зареєстрованого 06 червня 2007 року у ДП «Луганського регіонального центру державного земельного кадастру», передала в оренду строком на 15 років відповідачу.

Згідно п. 2.2.4 Договору оренди землі при переході права власності на землю від Орендодавця до іншої особи Договір зберігає чинність для нового власника при зміні Орендаря Договір оренди не зберігає чинність. Відповідно до п. 2.3.3 Договору оренди землі орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору кожного року до 20 числа останнього у звітному році місяця. Згідно п. 2.3.2 Договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Згідно п. 2.3.1 Договору, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату в натуральній формі, в кількості 2000 кг зернових (озима пшениця, ячмінь, овес, просо) на суму не менше 1021,96 грн. та 200 кг соняшника. Розмір орендної плати визначається у виді грошової або натуральної формах, виходячи з можливостей Орендаря, а відробіткової за домовленістю сторін.

В 2018, 2019, 2020 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно Довідника показника нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь становила 547935,85 грн., виходячи з визначеної вартості 1 га ріллі 27 125,00 грн.

У відповідності до п. 2.3.2 Договору обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

За 2018 рік їм була нарахована орендна плата в розмірі 8074 грн. 50 коп. що становить 1, 47 % від оцінки землі. Інфляційні збитки з 01.01.2018 по 31.12.2018 р. становлять 719,04 грн.

За 2019 рік їм була нарахована орендна плата в розмірі 8064 грн. 50 коп. що становить 1, 47 % від оцінки землі. Інфляційні збитки з 01.01.2019 по 31.12.2018 р. становлять 343, 53 грн.

За 2020 рік їм була нарахована орендна плата в розмірі 5766 грн.46 коп. що становить 0, 94 % від оцінки землі. Інфляційні збитки з 01.01.2020 по 31.12.2018 р. становлять 402,69 грн.

Вважають, що орендар систематично на протязі останніх трьох років не виконував свого обов`язку по сплаті орендної плати в повному обсязі, тому є підстави що обумовлюють можливість дострокового розірвання договору оренди землі.

Прохали суд, стягнути з ФГ «Альтаир» заборгованість по виплаті орендної плати та розірвати договір оренди землі укладений між ОСОБА_5 та ФГ «Альтаїр».

09.04.2021 року відповідачем головою ФГ «Альтаир» Поповим В.Н. було подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що ОСОБА_5 згідно рішення Старобільського районного суду від 2005 року отримала у спадок від своїх батьків право на два сертифікати на земельну частку (пай) колишнього КСП «Приайдар`я» Хворостянівської сільської ради в розмірі 7,43 ум.к.га. кожний. Рішенням суду було визначено, що вільних земельних ділянок ріллі у розпорядженні сільської ради не було, вся земля на той час була вже розпайована, частина земель була виділена у власність власникам сертифікатів. Тому Старобільську РДА та Хворостянівську сільську раду суд зобов`язав виділити ОСОБА_5 земельні ділянки згідно Закону України «Про порядок виділення земельних ділянко в натурі (на місцевості)».

Розпорядженням Старобільської РДА від 04.07.2006 року № 361 (з додатками) було здійснено розрахунок земельної частки (паю) та її вартості із земель КСП агрофірми «Приайдар`я», та визначено, що ОСОБА_5 отримує у власність на два сертифіката земельну ділянку з видом угідь - сіножаті площею 20,2004 гектарів вартістю 40,060 тисяч гривень в цінах станом на 01.07.1995 року.

Таким чином, ОСОБА_5 на вартість двох сертифікатів було виділено тільки сіножатті у більшому розмірі 20,2004 га.

На підставі розпорядження Старобільської РДА від 04 липня 2006 року №361 ОСОБА_5 отримала Державний акт серії ЛГ № 114706 від 01.08.2006 року на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 20,2004 га на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки :07:001:0212.

Зазначений Державний акт було виготовлено на підставі розробленої документації із землеустрою, яка включала в себе Акт встановлення меж земельної ділянки сіножатей в натурі від 06.07.2006 року, який також затверджений головою Старобільської РДА розпорядженням від 04.07.2006 року за№ 361. Даний акт засвідчує, що представниками районного відділу земельних ресурсів, Хворостянівської сільської ради, ТОВ ЗФ «ЛАН» було передано власнику - ОСОБА_5 та встановлені межі земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 20,2004 га з видом угідь - сіножаті.

Між ФГ «Альтаир» та ОСОБА_5 був укладений договір оренди землі терміном 15 років на земельну ділянку № НОМЕР_1 (сіножаті) площею 20,2004 га, який належним чином пройшов державну реєстрацію у ДП «Луганський регіональному центрі державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 289 від 06 червня 2007 року у Старобільському реєстраційному офісі.

В позовній заяві позивачі неправомірно зазначили, що успадкована ними після смерті ОСОБА_5 земельна ділянка відноситься до ріллі, така інформація у Свідоцтвах на право на спадщину відсутня. В свідоцтвах на право на спадщину за законом зазначено вартість спадкового майна, яка становила на момент прийняття спадщини 128195,14 гри. за 20,2004 га. та відповідала виду угідь - сіножаті.

Відповідно до розпорядження Старобільської РДА від 04 липня 2006 року №361, витягів з технічної документації із землеустрою, виданих відділом Держземагенства у Старобільському районі Луганської області від 26.09.2014 року за № 06-02-21/2249 та від 19.11.2014 року № 06-02-21/2527, вартість земельної ділянки № 637 (сіножаті) становила 128195,14 грн. Така ж вартість земельної ділянки вказана у свідоцтвах на право на спадщину.

Таким чином, у всіх наведених вище документах чітко зазначено, що земельна ділянка відноситься до сіножатей, а не до ріллі, як зазначають позивачі.

Щодо вартості земельної ділянки №637 у 2018-2020 роках, то позивачами неправомірно використано середній показник вартості 1 га ріллі по Луганській області в сумі 27125,00 грн. та помилково зазначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 547935,85 грн., тому, що вартість земельної ділянки АДРЕСА_1 була визначена при паюванні та становила 40,060 тис.грн.

Позивачі неправильно розрахували вартість своєї земельної ділянки, що підтверджується офіційними документами Держгеокадастру.

Щодо вимоги позивачів розірвати договір оренди землі на підставі ст.32 Закону України «Про оренду землі» за рішенням суду на підставі невиконання сторонами обов`язків передбачених умовами договору, зазначив, що ФГ «Альтаир» виконує всі зобов`язання по договорам.

Так, між ФГ «Альтаир» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі № 289 від 06.06.2007 року, який належним чином зареєстрований у Старобільському реєстраційному офісі, що повністю відповідає нормам чинного законодавства України та підтверджує законність використання земельної ділянки. Між сторонами договору було досягнуто згоди по умовах договору, який діяв з 2007 року і жодних питань з боку ОСОБА_5 не виникало.

В п.п. 2.2.4., п. 2.1. розділу 2 договору оренди № 289 чітко сказано, що при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи Договір зберігає чинність для нового власника. Даний факт відповідає ст. 32 Закону України «Про оренду землі»: «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору».

Згідно діючого договору оренди землі № 289 від 06.06.2007 року, п. 4.7. розділу 4, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які успадкували земельну ділянку приймають на себе всі умови договору до кінця строку його дії.

До ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як спадкоємців земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 20,2004 га, перейшли всі права та обов`язки діючого договору № 289 до кінця терміну його дії. За період з 2012 по 2020 роки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали орендну плату за користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , яку вони успадкували, замість померлої ОСОБА_5 . Тому жодних підстав для розірвання договору оренди землі № 289 від 06.06.2007 року не виникало. Жодних пропозицій у вигляді додаткових угод або листів від спадкоємців щодо зміни умов договору з 2012 року по теперішній час не надходило.

Щодо нарахування та виплати орендної плати, зазначив наступне.

Відповідно до умов договору № 289 від 06.06.2007 року , який був укладений між ОСОБА_5 та ФГ «Альтаир»: Грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становила 102195,54 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації 2,551 на момент укладання договору, орендна плата - 1021,96 грн.

Розмір орендної плати визначається за домовленістю між Сторонами, згідно розділу III ст. 21Закону України «Про внесення змін у закон України «Про оренду землі». Згідно статті 23 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Орендна плата виплачується у виді грошової або натуральної формах, виходячи з можливостей Орендаря.

З урахуванням індексації грошова оцінка земельної ділянки за 2018-2020 роки становить 192132,46 грн, що більше ніж на момент укладання договору майже у двічі (1,88 раз). А орендна плата за 2018-2020 роки зросла більше ніж у п`ять разів. За 2018 рік зростання орендної плати становить 7,9 рази, за 2019 році - в 7,9 рази, за 2020 - в 5,6 рази, виходячи з можливостей орендаря. ФГ «Альтаир» чітко дотримується встановленого у договорі розміру орендної плати, який щороку індексується та збільшується, та виплачує орендну плату не менше рекомендованого Президентом рівня - не менше 3% від грошової оцінки землі (Указ Президента України № 92/2002 від 02.02.2002 року).

Представники ФГ «Альтаир» неодноразово в усній та письмовій формі пропонували позивачам внести зміни до договору оренди землі стосовно збільшення розміру орендної плати та подовження терміну дії договору. Наприклад, листом від 15.01.2021 року Вих. №3 позивачам було запропоновано збільшити розмір орендної плати з моменту укладання додаткової угоди до 21614,90 грн. та продовжити термін дії договору, на що позивачі не погодились. Станом на 07.04.2021 року умови договору залишаються незмінними.

Щодо утримання інфляційних збитків, зазначив наступне.

Позивачі в своїй позовній заяві не надають розрахунку інфляційних збитків, яким саме чином у них виникла сума боргу, за який період, який відсоток.

Відповідно до п.2.3.3 договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 № 289 орендар сплачує орендну плату до 20 числа останнього у звітному році місяця. Відповідно до Відомостей нарахування та виплати орендної плати за землю орендодавцям ФГ «Альтаир» за 2018 рік ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали орендну плату 07.12.2018 року, за рік отримали орендну плату 30.10.2019 року, за 2020 рік - 24.09.2020 року. Факт отримання орендної плати позивачі не заперечують про що, надали до позовної заяви довідки.

Зважаючи на вищенаведене, заборгованість по виплаті орендної плати за 2018 2020 роки відсутня. ФГ «Альтаир» виконало умови договору щодо своєчасної виплати орендної плати в повному обсязі та не є боржником. Нарахування інфляційних збитків є незаконним.

В договорі оренди не зазначено відсоток від НГО землі, який сплачується за оренду земельної ділянки, тому посилатися на відсоток від оцінки землі при нарахуванні інфляційних збитків є неправильним. В договорі оренди зазначено мінімально- гарантований розмір орендної плати в грошовій формі, який не може бути меншим, а саме зазначено 1021,96 гривень. Фактично сплачено в 2020 році 5766,46 гривень, в 2018 та 2019 роках по 8070,24 грн. Отже сума орендної плати за користування зазначеною ділянкою весь час була більшою за зазначену суму в договорі, що відповідає нормам чинного законодавства України.

На підставі викладеного, прохав суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ФГ «Альтаир» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання СМС-повідомлення про виклик до суду, причину неявки не повідомила, заяв, клопотань до суду не надала (а.с.162).

Позивач ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання СМС-повідомлення про виклик до суду, причину неявки не повідомила, заяв, клопотань до суду не надала (а.с.163).

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 адвокат Гіммельфарб С.О. підтримав в повному обсязі позовні вимоги позивачів та просив суд розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та Фермерським господарством «Альтаир» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області, зареєстрований 06 червня 2007 року у ДП «Луганського регіонального центру державного земельного кадастру»; стягнути з Фермерського господарства «Альтаир» с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області на користь позивачів заборгованість по виплаті інфляційних збитків, у розмірі 732 грн. 61 коп. Доводи викладені у позові підтримав, додаткових пояснень не мав.

В судовому засіданні представник відповідача Фермерського господарства «Альтаир» Попович О.Л. та ОСОБА_1 позовні вимоги не визнали в повному обсязі, вважали їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо обґрунтування своєї позиції зазначили доводи, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позов.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що працює на посаді бухгалтера в ФГ «Альтаир». Договір оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року був укладений між ФГ «Альтаир» та ОСОБА_5 . Позивачі успадкували дану земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_5 . З моменту успадковування земельної ділянки позивачі отримували орендну плату вчасно з урахуванням нормативної оцінки землі. Вони завжди приїздили до офісу ФГ «Альтаир», знайомилися з розрахунками орендної плати, ставили свої підписи у відомостях та отримували орендну плату. Кошти завжди виплачувалися вчасно. Позивачі брали довідки про нарахування та виплату орендної плати. Жодного разу позивачі не заявляли претензій до ФГ «Альтаир» щодо нарахованого та виплаченого розміру орендної плати. Позивачам неодноразово пропонувалося укласти додаткову угоду до Договору оренди та підняти орендну плату, однак позивачі відмовлялися та повідомляли що не мають наміру продовжувати договір оренди земельної ділянки. Позивачі самостійно з 2012 року отримували орендну плату, яка нараховувалася з урахуванням 3% від нормативної грошової оцінки землі, згідно рекомендацій законодавства. Позивачі прагнули більших виплат по орендній платі, але відмовлялися укладати додаткову угоду. У 2014 році позивачі вже зверталися до суду з аналогічними позовними вимогами, щодо розірвання договору оренди, але у задоволенні позовних вимог їм було відмовлено. Позивачі все робили для того, щоб розірвати договір оренди земельної ділянки. Заборгованість по орендній платі на даний час відсутня.

Заслухавши учасників справи, свідка, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показань свідків.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні судом було встановлено, що 06 червня 2007 року між СФГ «Альтаїр» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 20,2004 га, кадастровий номер :07:001:0212, що розташована на території Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області і належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 114706 від 01 серпня 2006 року. Строк дії вищевказаного Договору складає 15 років. Договір зареєстровано 06.06.2007 року у ДП «Луганському регіональному центрі державного земельного кадастру» (а.с.14-15,35).

Відповідно до п.п. 2.3, п.2 Договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем щорічно до 20 числа останнього у звітному році місяця у натуральній формі в кількості 2000,0 (кг) зернових (озима, пшениця, ячмінь, овес, просо) на суму не менш 1021,96 грн. та 200 кг. соняшника. Орендна плата виплачується у виді грошової або натуральної формах, виходячи з можливостей Орендаря, а відробітковою за домовленістю сторін. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуваннм індексів інфляції.

Згідно Свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених приватним нотаріусом Старобільської нотаріального округу Вербецькою Т.М. від 27 листопада 2013 року, реєстр № 1048,1046, спадкова справа № 9/2013 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві часткової власності, по Ѕ частці, належить земельна ділянка площею 20,2004 га, кадастровий номер :07:001:0212, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 114706, виданого Старобільською районною державною адміністрацією Луганської області 01 серпня 2006 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 30 ОСОБА_5 (а.с.10,11).

Згідно з п.п.2.2.4 п. 2 Договору оренди земельної ділянки при переході права власності на землю від орендодавця до іншої особи договір зберігає чинність для нового власника, при зміні орендаря договір оренди не зберігає чинності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно з ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

У пункті "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим згідно із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки "систематичність", має значення саме несплата орендної плати.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року в справа № 484/3687/16.

У відповідності до п. 2.3 Договору оренди, орендна плата сплачується у натуральній формі до 20 числа останнього у звітному році місяця.

Згідно п. 2.3.2 Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Згідно п. 2.3.1 Договору, за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату в натуральній формі , в кількості 2000 кг зернових (озима пшениця, ячмінь, овес, просо) на суму не менше 1021,96 грн та 200 кг соняшника. Розмір орендної плати визначається у виді грошової або натуральної формах, виходячи з можливостей Орендаря, а відробіткової - за домовленістю сторін.

Обґрунтовуючи позов, позивачі зазначали, що в2018, 2019, 2020 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно Довідника показника нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь становила 547935,85 грн., виходячи з визначеної вартості 1 га ріллі 27 125,00 грн.

У відповідності до п. 2.3.2 Договору обчислення орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

За 2018 рік позивачам була нарахована орендна плата в розмірі 8074 грн. 50 коп. що становить 1, 47 % від оцінки землі. Інфляційні збитки з 01.01.2018 по 31.12.2018 р. склали 719,04 грн. За 2019 рік їм була нарахована орендна плата в розмірі 8064 грн. 50 коп. що становить 1, 47 % від оцінки землі. Інфляційні збитки з 01.01.2019 по 31.12.2018 р. склали 343, 53 грн. За 2020 рік їм була нарахована орендна плата в розмірі 5766 грн.46 коп. що становить 0, 94 % від оцінки землі. Інфляційні збитки з 01.01.2020 по 31.12.2018 р. склали 402,69 грн. та зазначили, що орендар систематично на протязі останніх трьох років не виконував свого обов`язку по сплаті орендної плати в повному обсязі.

Отже у разі систематичної несплати орендної плати, договір може бути достроково розірваний за рішенням суду.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до затвердженого Розпорядженням голови Старобільської РДА від 04 липня 2006 року №361 Розрахунку земельної частки (паю) та її вартості земель КСП агрофірми «Приайдар`я» (а.с.34), Витягів з технічної документації із землеустрою, виданих Відділом Держземагенства у Старобільському районі Луганської області від 26.09.2014 року за № 06-02-21/2249 та від 19.11.2014 року № 06-02-21/2527, вартість земельної ділянки № 637 (сіножаті), площею 20,2004 га, становила 128195,14 грн. (37,38). Така ж вартість земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 20,2004 га, вказана у свідоцтвах на право на спадщину виданих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10,11).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.02.2021 року № НВ-021 зазначено, що земельна ділянка № НОМЕР_1 , площею 20,2004 га, відноситься до сіножатей, нормативно грошова оцінка становить 40060,98 грн. (а.с.39-41).

Відповідно до Листа відділу Держгеокадастру у Старобільському районі Луганської області від 19.09.2016 року №03-03-21/2268, вартість земельної ділянки № 637 (сіножаті) розміром 20,2004 га, станом на 14.09.2016 року з урахуванням коефіцієнту індексації 4,796 становить в цінах на 01.07.21995 року 40060,98 грн., з коеф. інд. 2016 р. 192132,46 грн. (а.с.42).

Відповідно до Листа від 14.01.2021 року № 02.01.-05/36 Департаменту агропромислового розвитку зазначено, що пунктом 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України індекс споживчих цін за 2017-2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель, застосовується із значенням 100 відсотків. Індексацію нормативної грошової оцінки земель визначено, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2016, 2017, 2018, 2019 та 2020 роки становить 1,0 (а.с.43).

Відповідно до п. 1.5 умов Договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року, грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становила 102195,54 грн. з урахуванням коефіцієнту індексації 2,551 на момент укладання договору. Відповідно до п. 2.3 орендна плата становила - 1021,96 грн. Розмір орендної плати визначається за домовленістю між Сторонами, згідно розділу III ст. 21 Закону України «Про внесення змін у закон України «Про оренду землі».

Згідно статті 23 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Орендна плата виплачується у виді грошової або натуральної формах, виходячи з можливостей Орендаря.

З урахуванням індексації грошова оцінка земельної ділянки за 2018-2020 роки становить 192132,46 грн. що більше ніж на момент укладання договору.

Відповідно до п.2.3.3 Договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 орендар сплачує орендну плату до 20 числа останнього у звітному році місяця.

Відповідно до Довідки про виплату орендної плати за користування землею орендодавцям ФГ «Альтаир», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали орендну за 2016,2017,2018,2019,2020 рік більше ніж передбачено п.2.3 договору від 06.06.2007 року (а.с.17,18,19).

Крім того, слід зазначити, що згідно пункту 1 статті 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 статті 625 ЦК України передбачено, що «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.»

Тобто, твердження позивачів, що відповідачем не виконувався обов`язок щодо нарахування їм орендної плати за землю та індексація інфляційних збитків спростовується матеріалами справи.

Як вже було вказано, відповідно до частини другої статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Натомість, в п. 4.1. зміна умов Договору оренди земельної ділянки та його розірвання можлива за взаємною згодою Сторін (зміна умов договору здійснюється шляхом підписання додаткової угоди, яка є невід`ємною частиною цього договору).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, а також того, що Відповідач виконав свої зобов`язання у строки та в обсязі визначені Договором, в п. 2.3.3 Договору зазначено, що Орендар сплачує орендну плату протягом дії Договору кожного року до 20 числа останнього у звітному році місяця, та сума орендної виплати була значно більшою ніж передбачено п.п.2.3.1 Договору то і будь-які підстави для стягнення заборгованості з орендної плати є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо вимог про розірвання договорів оренди, суд вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Представником позивача у позові не наведено будь-яких доводів, фактів, які вказували б на наявність підстав для розірвання договорів. Умови договорів виконано у повному обсязі, орендну плату відповідачем виплачено в повному обсязі.

Положеннями ч. 2 ст. 409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форми, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Згідно з вимогами ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Як позивачі, так і відповідач підтвердили отримання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 орендної плати у встановленому договорами строки та розмірі.

Відповідно до ст. 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Тому, враховуючи, що представником позивача не доведено існування обставин передбачених ст. 141 ЗК України, а також порушення умов договорів з боку відповідача, то відповідно, підстави для розірвання договорів оренди землі відсутні.

Таким чином, судом не вбачається обґрунтованих підстав, за яких позов може бути задоволеним, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 12,13, 76, 141, 258, 259, 263 -265, 268, 273,354 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Фермерського господарства «Альтаир» про розірвання договору оренди та стягнення заборгованості по орендній платі відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

В судовому засіданні 17 грудня 2021 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2021 року.

Суддя: О.В. Рукас