Ухвала

26 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 591/5031/16-ц

провадження № 61-1983ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бирченко Лариси Леонідівни, ОСОБА_4 , третя особа - служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л., ОСОБА_4 , третя особа - служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання довіреності та договору купівлі - продажу недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору дарування від 27 квітня 1999 року належала квартира АДРЕСА_2 . У січні 2001 року він виїхав до Іспанії, та у тому ж році його було засуджено слідчим судом № 32 м. Барселона до позбавлення волі строком на 12 років. Після відбуття покарання в 2016 році був звільнений та повернувся в Україну і дізнався, що його квартира продана 02 листопада 2005 року його колишньою дружиною - ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_1 за довіреністю, виданою начебто від його імені та посвідченою приватним нотаріусом Бирченко Л. Л. Однак, довіреності на відчуження його квартири він нікому не видавав і не міг видати, оскільки весь цей час протягом 2001-2016 років відбував покарання за межами України.

Також посилається на те, що на момент укладення договору купівлі - продажу квартири шлюб між ним та ОСОБА_4 був розірваний, що також не давало йому підстав довіряти даній особі вирішення питань щодо відповідної квартири. Просив визнати недійсною довіреність від 01 листопада 2005 року, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л. за реєстраційним № Д-780; визнати недійсним договір купівлі - продажу від 02 листопада 2005 року двокімнатної квартири, загальною площею 50,70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л. 02 листопада 2005 року та зареєстрованим у реєстрі за № 1612.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2016 року, згідно з якою накладено заборону на вчинення дій (правочинів) щодо відчуження двокімнатної квартири загальною площею 50,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року скасовано в частині мотивів відмови у позові.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 07 жовтня 2020 року постанову Сумського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсною довіреність від 01 листопада 2005 року, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л. за реєстраційним № Д-780, від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 . Визнано недійсним договір купівлі - продажу від 02 листопада 2005 року двокімнатної квартири, загальною площею 50,70 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бирченко Л. Л. 02 листопада 2005 року та зареєстрованим у реєстрі за № 1612, укладений між ОСОБА_3 , від імені якого згідно за довіреністю від 01 листопада 2005 року діяла ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

У лютому 2021 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить її скасувати та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц, постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 295/11278/17 та постановах Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-165цс13, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1731цс16, від 22 червня 2016 року у справі № 6-197цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для залишення касаційної скарги без руху, відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.

Разом із касаційною скаргою заявник подав заяву про зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Заяву обґрунтовує тим, що набрання судовим рішенням законної сили є підставою для її виконання позивачем, внаслідок чого відповідач та його родина можуть бути примусово виселені зі спірного житла. Зазначене може поставити заявника та членів його родини у скрутне життєве становище.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року, а також не додано доказів, які б підтверджували наявність підстав для зупинення дії судового рішення, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного судового рішення, то клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бирченко Лариси Леонідівни, ОСОБА_4 , третя особа - служба у справах дітей Сумської міської ради, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу недійсними, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року.

Витребувати з Зарічного районного суду м. Суми матеріали вищезазначеної цивільної справи № 591/5031/16-ц.

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Сумського апеляційного суду від 14 січня 2021 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик