Справа № 159/3985/21
Провадження № 2/159/1029/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

розглянувши в м. Ковелі Волинської обл. в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від доходу,

в с т а н о в и в:

Позивач 15.07.21 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у частці від доходу (заробітку) відповідача в розмірі 1/3, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною сторін повноліття, або до зміни матеріального стану сторін. Обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі між собою з 18.08.11 р.. За час шлюбу у сторін народилась вказана вище спільна дитина. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.07.21 р. шлюб між сторонами розірвано. Вказана вище спільна неповнолітня дитина сторін перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утриманням їх неповнолітньої дитини не надає. Покликаючись на ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 183 СК України, просить позов задовольнити.

Провадження у справі було відкрито 27.08.21 р. за ухвалою судді.

Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві було судом надіслано у встановленому законом порядку.

За станом на 24.12.21 р. відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву.

Суд, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Та обставина, що сторони перебували у шлюбі з 18.08.11 р., стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 18.08.11 р. відділом рацс Солом`янського РУЮ у м. Києві та побічно - копією аркушів паспорта позивача серії НОМЕР_2 , де мається штамп про реєстрацію шлюбу.

Позивач не надала суду копії рішення (виписки з рішення) про розірвання шлюбу сторін, що стверджувало б цю обставину. Однак суд послуговується доступними даними ЄДРСР, за якими встановлює, що, дійсно, шлюб сторін було розірваного у судовому порядку за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 15.07.21 р. у цивільній справі № 159/3 743/21 провадження № 2/159/971/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,що набрало законної сили 17.08.21 р..

Згідно з копією свідоцтва про народження вказаної вище неповнолітньої дитини сторін, остання народжена за час шлюбу сторін.

Відповідно до копії паспорта позивача серії НОМЕР_2 , вона проживає у АДРЕСА_1 з 2011 р..

Доказів того, що спільна неповнолітня дитина сторін проживає на даний час спільно з нею, позивач суду не надала.

Однак суд враховує вік дитини та враховує, що ця обставина відповідачем не оспорена і вважає доведеним, що позивачеві належить право вимоги за розглядуваним позовом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 р., що ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 р. та набула чинності для України 27.09.91 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Оскільки сторони добровільно не домовились про утримання спільної неповнолітнього сина, про що свідчить поданий до суду позов, тому кошти на його утримання (аліменти) присуджує суд.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач проживає окремо від позивача та спільної неповнолітньої дитини сторін, належну матеріальну допомогу на її утримання не надає, отже, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача. Даних про те, що відповідач має доход, суду не надано, однак, суд враховує, що відповідач є працездатного віку, а тому, на думку суду, може сплачувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини стиорні.

Доводів на спростування такого висновку суду відповідачем до суду не подано.

Таким чином позовні вимоги щодо присудження на користь позивача аліментів є обґрунтованими та суд визнає їх підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення, оскільки суд вбачає підстави для визначення розміру аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Даних про те, що відповідач працює та має сталий доход, а також про розмір такого доходу; про наявність у відповідача іншого майна, що могло б бути взяте судом до уваги при вирішенні розглядуваного спору, - позивачем суду також не надано.

За таких обставин суд вважає можливим позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн щомісячно на підставі ст. 184 СК України, положеннями якої передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому суд виходить з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття; обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

При цьому суд враховує, що ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2 395 гривень, з 1 липня 2 510 гривень, з 1 грудня 2 618 гривень.

Разом з тим суд зауважує, що вимога позивача у частині призначення стягнення аліментів до зміни майнового стану сторні є невизначеною та законодавству не відповідає.

Відповідно позов задовольняється частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 125, 180 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , і. н. НОМЕР_4 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.07.21 р., та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , і. н. НОМЕР_4 , на доход держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім грн.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , і. н. НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуючий:І. М. ЛОГВИНЮК