Провадження № 2/761/2560/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В

за участю секретаря: Бражніченко І.О.

представника позивача: Нікітіної В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту та фактично сплаченою сумою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Комунального Підприємства «Центр організації дорожнього руху» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту та фактично сплаченою сумою страхового відшкодування, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Центр організації дорожнього роху» 4212 грн.76 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що о 06 год. 20 хв. 31.07.2019 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Коперника та вул. Маршала Рибалки в місті Києві порушив вимоги п.п. 2.3 Б, 12.1 Правил дорожнього руху, а саме під вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожньої обстановки, щоб мати можливість безпечно керувати транспортним засобом і постійно контролювати його рух та здійснив наїзд на електроопору.

При цьому в позові зазначено, що внаслідок ДТП автомобіль «Мерседес» і дорожнє обладнання отримали пошкодження з матеріальними збитками.

В позові зазначено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року по справі №761/31001/19 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, позивач вказує, що КП «Центр організації дорожнього руху» відповідно до рішення КМР від 23.03.2014 року №21/2243 «Про перейменування комунального підприємства «Київдорсервіс» перейменовано з комунального підприємства «Київдорсервіс», яке створено згідно з рішенням КМР від 27.11.2003 року №216/1090 « Про заходи щодо поліпшення роботи по організації дорожнього руху, розвитку мережі паркінгів, автостоянок, місць для паркування та інших об`єктів дорожнього сервісу м. Києва» та діє на підставі Статут.

В позові зазначено, що відповідно до п. 5 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 21.03.2005 № 398 «Про впорядкування розміщення технічних засобів регулювання дорожнім рухом на вулично-шляховій мережі м. Києва», позивача визначено балансоутримувачем технічних засобів регулювання дорожнього рухом.

В зв`язку з чим, позивачем на виконання своїх статутних обов`язків були виконанні роботи щодо відновлення пошкоджених 31.07.2019 року відповідачем технічних засобів регулювання дорожнього руху: колони транспортного світлофора - 1 шт., вартість яких становить 8 771 грн. 71 коп.

Також у позові позивач зазначив, що 17.10.2019 року він звернувся із повідомленням про ДТП та заявою про виплату матеріального збитку до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у сумі 8 771 грн. 71 коп., відповідно до 06.12.2019року ПрАТ СЕ «ПЗУ України» перерахувало на розрахункові рахунки позивача 4 558 грн. 95 коп. страхового відшкодування.

При цьому, позивач вказує, що він намагався вирішити питання відшкодування матеріальної шкоди в досудовому порядку, звернувшись до ОСОБА_1 із вимогою добровільної сплати завданої матеріальної шкоди, однак вимога задоволена не була.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального Підприємства «Центр організації дорожнього руху» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту та фактично сплаченою сумою страхового відшкодування та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що заява позивача про розгляд справи у його відсутність не містить заперечень щодо заочного розгляду справи, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, 31.07.2019 року о 06 год. 20 хв. 31.07.2019 року в м. Києві, на перехресті вул. Коперника та вул. Рибалки водій Асаф Бен Товім, керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 під вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожньої обстановки, щоб мати можливість безпечно керувати транспортним засобом і постійно контролювати його рух та здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП автомобіль «Мерседес» і дорожнє обладнання отримали пошкодження з матеріальними збитками.

Так, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі ст. 22 КУпАП звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і оголошено йому усне зауваження.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП від 29.08.2019 сталось із вини ОСОБА_1 .

Із змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3. Б, 12.1.Правил дорожнього руху, і його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, як порушення, Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 5 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 23.01.2005 року № 398 « Про впорядкування розміщення технічних засобів регулювання дорожнім рухом на вулично-шляховій мережі м. Києва» та положень Статуту підприємства, затвердженого розпорядження Київської міської державної адміністрації від 22.04.2004 року № 680 ( у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 05.012018 року № 10 - Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» є балансоутримувачем технічних засобів регулювання дорожнього руху.

Після дорожньо-транспортної пригоди, дорожнє обладнання зазнало пошкоджень з матеріальними збитками, балансоутримувачем якого є позивач, яким були виконані роботи щодо відновлення пошкоджень 31.07.2019 року технічних засобів регулювання дорожнього руху, а саме : колони транспортного світлофора.

Як вбачається з акту приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за серпень 2019 року та Довідки про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ-3 за серпень 2019 року, розмір вартості відновлювальних заходів становить 8 771 грн 71 коп. (а.с. 31-32; 33-34).

Таким чином, матеріальна шкода нанесена КП «Центр організації дорожнього руху» в результаті ДТП становить 8 771 грн. 71 коп.

Як вбачається з полісу № ЕР/183493056 на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 було застраховано у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», позивач звернувся із повідомленням про ДТП та заявою про виплату матеріального збитку до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у сумі 8 771 грн. 71 коп. (а.с. 37-39)

Як вбачається із платіжного доручення № 9279 від 05.12.2019 року та Бухгалтерської довідки від 13.07.2020 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перерахувало на розрахункові рахунки КП «Центр організації дорожнього руху» страхове відшкодування у сумі в сумі 4 558 грн. 95 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України, докази мають були належними - містити інформацію щодо предмета спору, допустимими, тобто одержані в законний спосіб та достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Надані позивачем докази на підтвердження обставин задання матеріальної шкоди є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Дослідивши зазначені письмові докази, суд приходить до висновку, що позивачем були виконані роботи щодо відновлення пошкоджених 31.07.2019 року відповідачем технічних засобів регулювання дорожнього руху: колони транспортних світлофора - 1 шт. вартість відновлювальних робіт становить 8 771 грн. 71 коп.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачу була спричинена матеріальна шкода в розмірі 8 771 грн. 71 коп.

Також суд бере до уваги платіжне доручення № 9279 від 05.12.2019 року та бухгалтерську довідку від 13.07.2020 року згідно яких ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перерахувало на розрахункові рахунки КП «Центр організації дорожнього руху» страхове відшкодування у сумі в сумі 4 558 грн. 95 коп.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, з урахуванням отриманого страхового відшкодування, відповідач зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування, яка становить 4 212 грню 76 коп. (8 771, 71 грн - 4 558, 95 грн)

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі - Постанова).

В п. 4 Постанови зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідача ОСОБА_1 , який на правовій підставі керував транспортним засобом, та наявністю між його діями та наслідками, що настали, безпосереднього причинного зв`язоку, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2019 року, то сума відшкодування має бути стягнута саме з відповідача в розмірі спричиненої позивачу матеріальної шкоди, розмір якої підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за серпень 2019 року та довідкою про вартість виконаних робіт та витрати форми КБ-3 за серпень 2019 року вартість відновлювальних заходів становила 8 771 грн 71 коп., також судом враховується сума сплаченого позивачу страхового відшкодування в розмірі 4 558 грн. 95. Так як страхові відшкодування не покрили в повній мірі понесені витрати, отже з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими позивачем страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 4 212 грн. 76 коп.

Таким чином, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 4212,76 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,20 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 4212,76 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху», , м. Київ-03062, вул. Чистяківська, 19-А.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст складено 15.02.2021

Суддя: