У Х В А Л А

24.02.2021 Справа №607/6015/14-ц

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну стягувача його правонаступником у виконанні рішення суду по справі за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/1 від 15 березня 2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (далі ТОВ «ФК «Фінрайт») звернулося в суд із заявою про заміну сторони у справі, а саме стягувача публічне акціонерне товариства «Імексбанк» (далі ПАТ «Імексбанк») на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» у виконанні рішення суду у цивільній справі № 607/6015/14ц за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/1 від 15 березня 2013 року в розмірі 11838,44 грн, судового збору в розмірі 243,60 грн, та витрат на розміщення оголошення в газеті в розмірі 110,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2014 року у цивільній справі № 607/6015/14ц позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/1 від 15 березня 2013 року в розмірі 11838,44 грн, судового збору в розмірі 243,60 грн та витрат на розміщення оголошення в газеті в розмірі 110,00 грн задоволено. 05 серпня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчі листи на виконання рішення від 27 червня 2014 року. 15 серпня 2014 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Заставною О. І. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 607/6015/14ц, відповідно до постанови № 44389794, направлено 31 березня 2015 року в інший відділ ДВС за місцем отримання доходу боржником. 16 грудня 2019 року виконавчий лист № 607/6015/14ц повернуто згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконане провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). 31 березня 2019 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено договір відступлення прав вимоги № 126, відповідно до якого право грошової вимоги за Kpeдитним договором № 3/1 від 15 березня 2013 року, перейшло до ТОВ «ФК «Фінрайт». Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за договором про відступлення прав вимоги № 126 від 31 березня 2020 року, таким чином, відповідно до ст.ст. 512, 514, 517, 1077 ЦК України ПАТ «Імексбанк» відступило права вимоги за Кредитним договором № 3/1 від 15 березня 2013 року, а отже вибуло із правовідносин за вказаними договорами. Відтак, вказані обставини і стали підставою звернення ТОВ «ФК «Фінрайт» до суду із заявою про заміну стягувача.

Представники заявника ТОВ «ФК «Фінрайт», ПАТ «Імексбанк», боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник Тернопільського РВ ДВС ПівденноЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) у судове засідання не з`явилися із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву про заміну стягувача слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п. 9 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2014 року у цивільній справі № 607/6015/14ц ухвалено рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/1 від 15 березня 2013 року в розмірі 11838,44 грн, судового збору в розмірі 243,60 грн та витрат на розміщення оголошення в газеті в розмірі 110,00 грн, задоволено.

05 серпня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчі листи на виконання вказаного рішення від 27 червня 2014 року.

Згідно інформації від 11 січня 2021 року виконавче провадження № 44389794 з виконання виконавчого листа № 607/6015/14-ц від 05 серпня 2014 року закінчено.

Зі змісту відмітки державного виконавця про причини повернення виконавчого листа стягувачу, яка вчинена на виконавчому документі, 06 грудня 2019 року виконання завершено згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

31 березня 2020 року між ПАТ «Імексбанк» (Банк) та ТОВ «ФК «Фінрайт» (Новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги № 126 (далі - Договір), відповідно до якого Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває право вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 4 Договору ціна договору сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Пунктом 14 Договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання Сторонами і скріплення відтисками печаток Сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки).

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UAEA0002b, який відбувся 03 лютого 2020 року, переможцем є ТОВ «ФК «Фінрайт», сума, яка підлягає сплаті переможцем банку 6 210 950, 00 грн.

У додатку № 1 до Договору № 126 під № 6296 наявний запис про позичальника ОСОБА_1 , назва активу права вимоги за договором № 3/1 від 15 березня 2013 року, загальна заборгованість 10 239,65 грн.

Таким чином, ТОВ «ФК «Фінрайт» набуло всіх прав кредитора за договором № 3/1 від 15 березня 2013 року.

За вказаних вище обставин, до виниклих правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будьякій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будьякій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Тобто,без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будьяким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для заміни сторони у справі, а саме стягувача публічне акціонерне товариства «Імексбанк» (далі ПАТ «Імексбанк») на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» у виконанні рішення суду у цивільній справі № 607/6015/14ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №3/1 від 15 березня 2013 року в розмірі 11838,44 грн, судового збору в розмірі 243,60грн, та витрат на розміщення оголошення в газеті в розмірі 110,00грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 259, 260, 261, 352354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну стягувача його правонаступником у виконання рішення суду по справі за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 3/1 від 15 березня 2013 року, задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариства «Імексбанк» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконанні рішення суду у цивільній справі № 607/6015/14ц за позовом публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №3/1 від 15 березня 2013 року в розмірі 11838,44 грн, судового збору в розмірі 243,60 грн, та витрат на розміщення оголошення в газеті в розмірі 110,00 грн.

Копію ухвали суду вручити або надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська