Справа № 2-5250/11
Номер провадження 6/404/320/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі - Ткачук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документа по справі №2-5250/11, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2012 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 42 000 грн. простроченої заборгованості за договором позики від 03.08.2011 року, 2477 грн. 15 коп. 3% річних та 42 грн. 76 коп. індексу інфляції, 482 грн. 90 коп. судових витрат. В решті вимог відмовлено.

07 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа в зв`язку з тим, що оригінал виконавчого листа було втрачено при пересиланні поштою до відділу ДВС Виноградівського районного управління юстиції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Завгороднього Є.В. для розгляду справи.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2021 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

В судове засідання учасники справи, заінтересовані особи не з`явились, повідомлялись належним чином, проте їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.04.2012 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 42 000 грн. простроченої заборгованості за договором позики від 03.08.2011 року, 2477 грн. 15 коп. 3% річних та 42 грн. 76 коп. індексу інфляції, 482 грн. 90 коп. судових витрат. В решті вимог відмовлено.

Позивачу було видано виконавчий лист 02.07.2012 року.

Крім цього, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.12.2013 року видано дублікат виконавчого листа по справі №2-5250/11 державному виконавцю Кіровського відділу державної виконавчої служби Горобець К.О., який було отримано державним виконавцем 07.04.2014 року.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції, чинній на час постановлення ухвали судом першої інстанції) передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин і характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Верховний Суд роз`яснив, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

У той же час, обов`язковою умовою видачі дублікату виконавчого документу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Тобто, вирішуючи питання про видачу дублікату виконавчого документу, суд повинен перевірити строки, встановлені для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таке ж право стягувача закріплене у статті 433 ЦПК України.

Тобто, із заявою про видачу дубліката виконавчого документу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення його до виконання, а у разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подавати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи те, що заяву ОСОБА_1 було подано поза межами встановленого законодавством строку, клопотання про поновлення такого строку не заявлено, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись п. 17.4 Розділу ХІІ (Перехідні положення) ЦПК України, ст. ст. 258, 260, 353, 433 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст ухвали суду складений 23.12.2021 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Є. В. Завгородній