Справа № 367/4791/21
Провадження № 2/367/4701/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 грудня 2021 Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участі помічника судді Кузнєцовій П.О.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до Розпорядження виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 18.11.1998 року за №160 та Свідоцтва про право власності на житло за № НОМЕР_1 від 15.12.1998 року, виданого виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області, позивач, його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 являються співвласниками 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56,4 кв.м з яких 29,4 кв.м являється житловою площею. Позивач, його дружина та син постійно проживають в належній їм квартирі. Крім позивача, його дружини та сина в квартирі також зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 . Відповідачка ОСОБА_2 являється онукою позивача і зареєстрована в належній їм на праві власності квартирі з 11.02.2000 року. Хоча відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована в належній позивачу та 3-м особам квартирі, але в ній не проживає з часу свого народження, оскільки, син позивача зі своєю дружиною та дочкою, відповідачкою по справі, проживали в іншому місці. Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 підтверджений актом депутата Ірпінської міської ради Київської області від 23.06.2021 року та письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказує про те, що за ці роки позивач та його дружина неодноразово просили відповідачку ОСОБА_2 знятися з реєстраційного обліку в квартирі, оскільки, у них виникають складності при оформленні житлової субсидії. Крім того, через те, що відповідачка зареєстрована в належній квартирі, позивач не тільки не може оформити житлову субсидію, але й змушений нести витрати на комунальні послуги, які нараховуються від кількості осіб, які реєстровані в квартирі. Крім того, на ім`я відповідачки останній час надходить велика кількість кореспонденції про наявні у неї грошові борги, хоча вона в квартирі не зживає, а позивача та його сім`ю тероризують установи, які видавали відповідачці гроші і погрожують провести опис та арешт наявного в квартирі майна. Оскільки, відповідачка ОСОБА_2 не проживає в належній позивачу, його дружині і сину квартирі і добровільно не знімається з реєстраційного обліку, позивач змушений звернутися в суд з відповідним позовом.
Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .
Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України» про виклик в судове засідання, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без їх участі.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 18.11.1998 року за №160 та Свідоцтва про право власності на житло за № НОМЕР_1 від 15.12.1998 року, виданого виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 являються співвласниками 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 56,4 кв.м з яких 29,4 кв.м являється житловою площею.
Позивач, його дружина та син постійно проживають в належній їм квартирі. Крім позивача, його дружини та сина в квартирі також зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 . Відповідачка ОСОБА_2 являється онукою позивача і зареєстрована в належній їм на праві власності квартирі з 11.02.2000 року. Дана обставина підтверджена Довідкою про зареєстрованих у квартирі осіб від 24.06.2021 року за №3067.
ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 не проживає. Факт не проживання відповідачки ОСОБА_2 підтверджений актом депутата Ірпінської міської ради Київської області від 23.06.2021 року та письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Враховуючи вище наведені норми законодавства та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачка в квартирі не проживає понад встановлений законодавством строк, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
ст.319,ч.1 ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мерзлий