Справа № 308/7821/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 лютого 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 17.03.2017 року вона уклала шлюб з відповідачем. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

Позивач зазначає, що неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. На даний момент їй надзвичайно важко самій нести витрати на утримання синів, оскільки ціни на продукти харчування та інші необхідні речі для дітей значно зросли, також з урахуванням віку дітей збільшилися їх потреби в їжі, одязі, взутті та інших речах. При цьому реальна сума витрат, які щомісячно витрачаються нею на утримання дітей є значно вищою від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює на підприємстві в Чехії, отримує постійний дохід та має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

А тому на підставі вищенаведеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач та представник позивача не з"явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява згідно якої представник позивача просить залишити без розгляду заяву від 25.01.2021 року подану спільно позивачем та відповідачем "про залишення позову без розгляду", оскільки 31.01.2021 року ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вчинив сварку з ОСОБА_1 , публічно ображав її нецензурною лайкою, наносив їй удари по різним частинам тіла. По факту даного правопорушення зареєстровано кримінальне провадження та направлено позивачку до СМЕ. Тому у зв`язку з такими негативними обставинами позивач не має бажання надалі знаходитися у шлюбі з відповідачем та бажає якнайшвидше його розірвати. Також зв`язку з поганим самопочуттям та значними синцями на обличчі та тілі позивач з`явитися в судове засідання не має змоги. А тому просить суд розглянути справу у відсутності позивача та її представника, не вживаючи заходів для примирення розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, та подані заяви, суд уважає, що позов, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 17.03.2017 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Паладь-Комарівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Паладь-Комарівецької сільської ради Ужгородського району 22.09.2008 року, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області Паладь-Комарівецької сільської ради Ужгородського району 01.08.2007 року.

Як встановлено згідно пояснень позивача, що містяться у позовній заяві, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного.

Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим.

При цьому, суд також враховує пояснення представника позивача про те, що 31.01.2021 року між сторонами виникла сварка в ході якої відповідач застосовував до позивачки фізичне та психологічне насильство, про що ОСОБА_1 подано заяву про кримінальне правопорушення.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Як встановлено в ході розгляду справи неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не заперечується відповідачем.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, який як убачається з позовної заяви працює на підприємстві в Чехії та отримує постійний дохід, та матеріальне становище неповнолітніх дітей, відсутність у ОСОБА_2 інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Відповідач перебуває в працездатному віці, працює за кордоном , інших утриманців не має, являючись батьком неповнолітніх синів зобов`язаний утримувати їх до повноліття.

А тому враховуючи наведене, суд уважає, що з ОСОБА_2 , слід стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 4000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 24, 112, 180-182, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17.03.2017 року у виконкомі Паладь-Комарівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 01, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканця АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4000,00 ( чотири тисячі грн. 00 коп.) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня звернення позивачки до суду 07.08.2020 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук