УХВАЛА

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 444/1718/19

провадження № 61-20562ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Жовківського району Львівської області, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 про визнання права власності, визнання протиправним та скасування рішення міської ради, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не було належним чином зазначено підстави касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження ОСОБА_1 посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Таким чином, вищевказана норма передбачає, що скаржнику, викладаючи обґрунтування підстави касаційного оскарження, необхідно зазначати норму права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Посилаючись на зазначений пункту як на підставу касаційного оскарження, скаржник не вказує норми права щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

Суд касаційної інстанції в свою чергу за результатами касаційного перегляду судових рішень надає правовий висновок щодо застосування конкретної(их) норми права у подібних правовідносинах.

Для усунення вказаного недоліку скаржнику слід надати виправлену касаційну скаргу, в якій зазначити підстави касаційного оскарження з урахуванням вимог цієї ухвали.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки скаржником не надано доказів сплати судового збору, або документів, які б свідчили про наявність пільг щодо сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Так, із позовом ОСОБА_1 звернувся до суду в 2019 році.

Відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2019 року був встановлений у розмірі 1 921,00 грн.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржником оскаржується судове рішення яким відмовлено у задоволенні однієї вимоги майнового характеру (визнання права власності на земельну ділянку) та трьох вимог вимог немайнового характеру (визнання протиправним та скасування рішення міської ради; визнання недійсним та скасування державного акта на право власності; визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень).

Судовий збір за подання касаційної скарги у частині оскарження судового рішення про відмову у задоволенні трьох вимог немайнового характеру становить 4 610,40 грн (1 921,00 грн x 0,4 x 3 x 200 %).

Оскільки із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна, скаржнику необхідно самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору у частині оскарження судового рішення про відмову у задоволенні однієї вимоги майнового характеру (визнання права власності на земельну ділянку) та сплатити його за наступною формулою: А ? 1 % ? 200 %, де А - це вартість спірного майна (земельної ділянки).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд,055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш