Провадження № 2/317/763/2021
Справа № 317/1547/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі Герман Н.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В., Запорізька районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року до суду з звернулась ОСОБА_2 з позовом до територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В., Запорізька районна державна нотаріальна контора, в якому просила встановити факт постійного її проживання разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в проміжок часу з 01.01.2016 р. по день смерті в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за позивачем право особистої приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а також, на земельну ділянку площею 0,38 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , після її смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_2 . Будинок померла за час життя фактично прийняла у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 . Крім того, після смерті матері заявника, відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2 (копія державного акту на земельну ділянку додається).

За життя матір позивача фактично прийняла у спадщину вищевказаний будинок та земельну ділянку після своєї матері (бабусі позивача), проте не оформила право власності на будинок та земельну належним чином.

На момент смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач ОСОБА_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ДИЗ НОМЕР_1 від 10.10.1988 р.

На момент відкриття спадщини позивач не була зареєстрована за однією адресою з матір`ю, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , проте, фактично проживала разом з матір`ю ОСОБА_3 .

Власницею квартири, в якій була прописана та проживала мати, є позивач. До моменту смерті матері позивач опікувалась нею, оскільки вона була вже в поважному віці, та без сторонньої допомоги не могла доглядати за собою, та за господарством.

Факт проживання за адресою спадкодавця підтверджується зокрема тим, що протягом всього часу позивачем здійснюється оплата комунальних послуг, в тому числі, з моменту смерті матері та по сьогоднішній день, що підтверджується копіями відповідних квитанції.

Окрім того що позивач опікувалась матір`ю, вона також доглядала за спадковим майном, яке залишилося після її смерті. Зокрема, утримувала будинок АДРЕСА_2 . Сплачувала комунальні послуги по вказаному вище будинку, що можна підтвердити відповіддю від установ, які надають комунальні послуги, з яких вбачається, що заборгованість по сплаті комунальних послуг за будинком АДРЕСА_2 - відсутня.

Слід зазначити, що після смерті матері, позивач провела всі необхідні дії, пов`язані із похованням матері, що підтверджується договором на виготовлення пам`ятнику № 86-п, квитанцією до прибуткового касового ордеру, специфікацією до договору та актом приймання-передачі виконаних робіт (копії додаються)

Крім того, документами на спадкове майно володіє саме позивач.

Зокрема, після смерті матері 19.03.2018, позивач зайнялась технічною документацією на спадковий будинок АДРЕСА_2 , а саме, 01.04.2018 було оформлено технічний паспорт на будинок на ім`я ОСОБА_2

03.12.2020 змінила газовий лічильник, що підтверджується відповідним актом.

Після смерті матері позивач не подавала заяву про прийняття спадщини, так як вважала, що прийняла спадщину постійним проживанням з матір`ю на момент її смерті.

У листопаді 2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової Олени Володимирівни із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, яка відкрилась після померлої матері Позивача, з урахуванням того, що вона проживала за однією адресою із матір`ю та фактично вступила в володіння ті управління спадковим майном.

Проте, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В., позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим, що строк для прийняття спадщини пропущений.

Постанова мотивована тим, що за відомостями департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 30.11.2020 року за № 04-07/3/19635, ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_3 з 18.04.1986 року по 21.05.2018 року, разом з нею ОСОБА_2 не була зареєстрована, таким чином спадкоємець на момент смерті за однією адресою зі спадкодавцем не проживав, а також заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальний контори не подавав.

З огляду на вищевикладене позивачка просила звернулась до суду з вказаним позовом який просила задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 14.05.2021 відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В ході підготовчого провадження, за клопотанням представника позивача, витребувані копії спадкових справ після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також долучені інші письмові докази.

Представник відповідача - територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області в підготовче засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, жодних заяв по суті справи до суду не надсилав.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 07.10.2021 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, оцінивши і дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Перевіривши обставини справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19.03.2018. (а.с. 11)

Відповідно до свідоцтва про народження серії ДИЗ НОМЕР_1 від 10.10.1988 вбачається, що позивач ОСОБА_2 є донькою померлої ОСОБА_3 (а.с. 15)

Згідно до свідоцтва про шлюб № 1 ОСОБА_5 01.01.1937 уклав шлюб з ОСОБА_7 , та остання набула прізвище ОСОБА_8 (а.с. 17)

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № 2 від 30.01.1991 встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_4 , на підставі рішення Запорізького виконавчого комітету народних депутатів від 13.12.1990 № 332/2 належить ОСОБА_5 (а.с. 18)

Згідно до копії Державного акту серії ЗП 07-6347 встановлено, що земельна ділянка площею 0,38 га., за адресою: АДРЕСА_4 , належала на праві приватної власності ОСОБА_4 . (а.с. 13)

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 01.07.1999 (а.с. 19)

За клопотанням представника позивача судом було витребувано спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 згідно до якої встановлено, що після її смерті до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепокової О.В. із заявою про прийняття спадщини 04.11.2020 звернулась ОСОБА_2 . Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса не звертались. (а.с. 109-121)

У матеріалах вказаної спадкової справи міститься посвідка про народження ОСОБА_9 , батьком якої записано ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_4 (а.с. 115)

Крім того судом також було витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якої встановлено, що після її смерті до Запорізької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_3 . Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. (а.с.127-135)

В матеріалах вказаної спадкової справи наявна копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 10.11.1962 згідно до якої уклали шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та остання набула прізвище ОСОБА_11 (а.с. 131 на звороті)

Також в матеріалах вказаної спадкової справи мається копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серія НОМЕР_5 від 01.06.1990, згідно якого ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 135)

Відповідно до інформації Запорізької районної державної нотаріальної контори наданої на підставі Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 12.08.2021 № 65985793 встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , не відкривалась (а.с. 149-150)

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В. від 24.12.2020 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що нотаріусу не надано жодних документів на підтвердження факту спільного проживання (а.с.121)

Крім того, в судовому засіданні також були досліджені надані представником позивача копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг (а.с. 22-48, 124, 153, 159)

Крім того, за клопотанням представника позивача, допитані в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою померлої ОСОБА_3 в с. Августинівка та знає її родину. В селі свідок мешкає з 1962 року. В будинку АДРЕСА_4 мешкала ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_2 . Померла ОСОБА_3 останні роки життя доглядала ОСОБА_4 . На питання представника позивача свідок повідомила про те, що ОСОБА_2 також мешкала разом з ОСОБА_3 у вказаному будинку, разом з тим також повідомила суду, що після одруження ОСОБА_2 поїхала з чоловіком до ОСОБА_14 , де постійно мешкає до цього часу. До України приїжджала інколи у гості до матері та на її похорони.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що вона є сусідкою ОСОБА_3 по квартирі в м. Запоріжжі. Знає позивача ОСОБА_2 як доньку померлої. ОСОБА_3 поїхала до с. Августинівка доглядати бабусю, разом з нею поїхала її донька ОСОБА_2 . Однак після смерті бабусі ОСОБА_3 мешкала в АДРЕСА_3 . Після укладення шлюбу ОСОБА_2 поїхала до Казахстану, де мешкає до цього часу. Інколи приїжджала до матері, яка хворіла останні роки перед смертю. Також ОСОБА_2 займалась похованням матері.

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Таким чином звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 послалась на ст. 1268 ЦК України та стверджувала, що вона фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки проживала разом з нею на час смерті та не подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході розгляду справи судом встановлено, що дійсно ОСОБА_2 не зверталась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , та навпаки подала заяву про прийняття спадщини (а.с. 109).

Разом з тим, сукупність досліджений судом доказів не підтверджують факту постійного проживання ОСОБА_2 разом з її померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , та навпаки спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Так судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_5 , що вбачається із заяви позивача про прийняття спадщини поданої до приватного нотаріуса Чепокової О.В. (а.с. 109).

Відповідно до копії паспорту України для виїзду за кордон НОМЕР_6 , ОСОБА_2 прийнята на консульській облік в Республіці Казахстан 11.12.2009, та має відмітку про постійне проживання на території Республіки Казахстан (а.с. 112)

Досліджені в судовому засіданні копії квитанції про сплату комунальних платежів не тільки не доводять факту спалити їх саме ОСОБА_2 , оскільки платником в них вказана ОСОБА_3 , а й спростовують доводи позивача, оскільки в деяких квитанціях платником є свідок ОСОБА_13 (а.с. 23 на звороті, 24 на звороті, 26 на звороті, 27, 28, 29), та особа на прізвище ОСОБА_15 (а.с. 24, 25 на звороті, 26 на звороті, 27, 29).

Оцінюючи покази свідків суд констатує, що вони не узгоджуються поміж собою, так як свідок ОСОБА_12 повідомляла, що позивач ОСОБА_2 та померла ОСОБА_3 , до смерті останньої, мешкали в с. Августинівка, а свідок ОСОБА_13 повідомила, що вони мешкали в квартирі в м. Запоріжжя.

Разом з тим обидва свідки кажуть про те, що після одруження ОСОБА_2 виїхала до Казахстану, та до матері приїжджала, а не постійно мешкала з нею.

Суд не піддає сумнівам доводи позивача про те, що нею було проведено поховання матері, виготовлено технічний паспорт на будинок, сплату комунальних платежів, оскільки суд погоджується з тим, що позивачка періодично приїздила до України, однак всі вищевказані дії були вчинені вже після смерті ОСОБА_3 та вони жодним чином не підтверджують факт спільного проживання позивача зі померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином враховуючи, що позивачем в ході розгляду справи не доведено належними доказами факт її постійного проживанні зі спадкодавцем за період 01.01.2016 по 19.03.2018 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , то в цій частині позову слід відмовити.

Крім того, враховуючи, що питання про визнання права власності на спадкове майно у вигляді будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,38 га, за вказаною адресою є похідними від попередньої позовної вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення, у зв`язку з тим, що судом не встановлено факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті її матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 89, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до територіальної громади в особі Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70413, Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Центральна, 1), треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова О.В. (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 153, оф. 13-14), Запорізька районна державна нотаріальна контора (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 4, ), про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 23.12.2021.

Суддя Р.В. Мінгазов