Справа № 423/771/20
Провадження № 22-ц/810/997/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
22 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Коновалової В.А.,
суддів: Луганської В.М., Кострицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,
учасники справи:
відповідач Державне підприємство «Первомайськвугілля»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою Державного підприємства «Первомайськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Гірська»
на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року, ухвалене судом у складі судді Лизенко І.В. в м. Попасна Луганської області,
за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити нарахування та виплату середнього заробітку,
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити нарахування та виплату середнього заробітку, в обґрунтування якої зазначила, що ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби в ЗСУ, на час вказаного контракту позивачка працювала на Відокремленому підрозділі шахта «Гірська» Державного підприємства «Первомайськвугілля», після укладання контакту про проходження військової служби, остання отримувала середню заробітну плату з вказаного підприємства, що передбачено ч.ч. 3, 5 ст. 119 КЗпП України.
05 серпня 2019 року ОСОБА_1 було припинено нарахування та виплата середньої заробітної плати, передбаченої ст. 119 ч.ч. 3, 5 КЗпП України, як працівнику, що прийнятий на військову службу за контрактом на час дії особливого періоду.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дитину ОСОБА_3 .
Контракт про проходження військової служби в ЗСУ продовжений та діє до теперішнього часу, позивачка продовжує проходити військову службу за контрактом в лавах ЗСУ.
З приводу того, що Державне підприємство «Первомайськвугілля»не сплачує ОСОБА_1 середню заробітну плату, остання зверталась тричі до відповідача із заявами про нарахування та виплату вказаних грошових коштів, на що тричі отримувала відповідь про відмову у задоволенні її вимог.
Позивач просив визнати протиправними дії Державного підприємства «Первомайськвугілля» щодо припинення нарахування та виплати середньої заробітної плати з 05 серпня 2019 року ОСОБА_1 на час знаходження останньої на лікарняному у зв`язку з пологами та народженням дитини. Зобов`язати Державне підприємство «Первомайськвугілля» здійснити нарахування та виплату середньої заробітної плати з 05 серпня 2019 року ОСОБА_1 на час знаходження останньої на лікарняному у зв`язку з пологами та народженням дитини.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити нарахування та виплату середнього заробітку задоволено. Визнано протиправними дії Державного підприємства «Первомайськвугілля» щодо припинення нарахування та виплати середнього заробітку ОСОБА_1 під час відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Зобов`язано Державне підприємство «Первомайськвугілля» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 119 КЗпП України середній заробіток за період з 05 серпня 2019 року по 22 грудня 2019 року включно.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що перебування позивачки з 05 серпня 2019 року по 08 грудня 2019 року та з 09 грудня 2019 року по 22 грудня 2019 року у відпустці по вагітності та пологам є реалізацією соціальних гарантій військовослужбовця без припинення військової служби.

Суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 уклала контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України під час дії ситуації, що загрожує національній безпеці України, а тому користується пільгами, передбаченими ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частиною третьою статті 119 КЗпП України.

У військовому квитку запис про відрахування з військової служби відсутній. Перебування ОСОБА_1 на військовій службі підтверджується контрактом від 15 листопада 2018 року, який продовжено з 15 листопада 2019 року по 15 листопада 2022 року, відповідними записами у військовому квитку.

Оскільки ОСОБА_1 не звільнена з військової служби та даний вид відпустки статтею 17 Закону України «Про відпустки» віднесено до оплачуваних відпусток, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що роботодавець зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час зазначеної відпустки за період з 05 серпня 2019 року по 22 грудня 2019 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Державне підприємство «Первомайськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Гірська» просить скасувати рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Державне підприємство «Первомайськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Гірська» зазначило, що починаючи з 05 серпня 2019 року по теперішній час ОСОБА_1 не виконуються обов`язки військової служби, у зв`язку з перебуванням останньої у відпустці по вагітності та пологам та у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому позивач втратила право на отримання середнього заробітку, що передбачено статтею 118 КЗпП України, оскільки таке право надано лише тим військовослужбовцям, які виконують обов`язки військової служби.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі не вірно цитує ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідач помилково об`єднує в один період час перебування у відпустці по вагітності та пологам, на який видається лікарняний, з часом відпустки до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до статті 119 КЗпП України позивач має право на отримання заробітної плати за час перебування на лікарняному по вагітності та пологам за період з 05 серпня 2019 року по 22 грудня 2019 року включно.
Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 посилається на те, що перебування позивача з 05 серпня 2019 року по 08 грудня 2019 року та з 09 грудня 2019 року по 22 грудня 2019 року у відпустці по вагітності та пологам є нічим іншим як реалізація соціальних гарантій військовослужбовця без припинення військової служби. Враховуючи, що ОСОБА_1 не звільнено з військової служби, оскільки даний вид відпустки статтею 17 Закону України «Про відпустки» віднесено до оплачуваних відпусток, тому суд першої інстанції вірно зробив висновок, що роботодавець зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час зазначеної відпустки за період з 05 серпня 2019 року по 22 грудня 2019 року, та прийшов до законного висновку про обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 отримала 09 грудня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження Державне підприємство «Первомайськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Гірська» отримало 07 грудня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судовму засіданні представник позивача апеляційну скаргу не визнав.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Позивач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, та у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що перебування позивачки з 05 серпня 2019 року по 08 грудня 2019 року та з 09 грудня 2019 року по 22 грудня 2019 року у відпустці по вагітності та пологам є реалізацією соціальних гарантій військовослужбовця без припинення військової служби. У військовому квитку запис про відрахування ОСОБА_1 з військової служби відсутній. Тому, оскільки ОСОБА_1 не звільнена з військової служби та даний вид відпустки статтею 17 Закону України «Про відпустки» віднесено до оплачуваних відпусток, суд першої інстанції дійшов висновку, що роботодавець зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час зазначеної відпустки за період з 05 серпня 2019 року по 22 грудня 2019 року згідно ст. 119 КЗпП України.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.

Судом встановлено та сторонами не оспорюються обставини, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ДП «Первомайськвугілля».

11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 видано військовий квиток серії НОМЕР_1 , в якому міститься запис про прийняття військової присяги 16 жовтня 2016 року, та запис, що з 28 вересня 2016 року на підставі контракту остання зарахована на військову службу за контрактом, присвоєно військове звання солдат.

Наказом ДП «Первомайськвугілля» ВП Шахта «Гірська» № 1221-к/тр від 21 листопада 2016 року у зв`язку з прийняттям на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації на строк до закінчення особливого періоду або до закінчення особливого періоду ОСОБА_1 машиніста підіймальної машини дільниці ЕМВ (центральний підйом) увільнено від роботи 27 червня 2016 року зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби за контрактом, підстава: копія контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу військової частини (ПП НОМЕР_2 від 28 вересня 2016 року); витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 246 ід 28 вересня 2016 року.

15 листопада 2018 року позивачем укладено контракт з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_4 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського та сержантського складу строком на 1 рік. Контракт набирає чинності з 15 листопада 2018 року.
Наказом ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Гірська» № 27-к/тр від 21 січня 2019 року ОСОБА_1 машиніста підіймальної машини дільниці ЕМВ (центральний підйом) увільнено від роботи у зв`язку зі вступом на військову службу за контрактом із 15 листопада 2018 року по 15 листопада 2019 року, підстава контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського та сержантського складу; витяг із наказу Міністерства Оборони України командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 17 листопада 2018 року № 338.

В пункті 11-2 контракту від 15 листопада 2018 року зазначено, що контракт продовжено до перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також на строк, необхідний для визначення придатності і до проходження служби за станом здоров`я, щодо укладення нового контракту з 15 листопада 2019 року по 15 листопада 2022 року.

Статтею 119 КЗпП України передбачено, що працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що передбачені гарантії щодо збереження місця роботи, посади та середнього заробітку зберігаються за працівниками призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або дня фактичного звільнення.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Відповідно до частин шостої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за контрактом осіб рядового складу.

Загальні умови укладення контракту на проходження військової служби визначені статтею 19 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України "Про освіту", частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України "Про фахову передвищу освіту", частиною другою статті 46 Закону України "Про вищу освіту".

Відповідно до пункту 8 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Статтею 17 Закону України «Про відпустки» передбачено, що на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю: 1) до пологів - 70 календарних днів; 2) після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів.

З копії первинної довідки № 148 Лисичанської КЛПУ ЦМЛ ім.Тітова м. Лисичанськ про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 05.08.2019 року вбачається, що ст. солдат ЗСУ в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 звільнена від служби з 05 серпня 2019 року до 08 грудня 2019 року у зв`язку з перебуванням на амбулаторному та стаціонарному режимі у зв`язку з вагітністю. Приступити до служби 09 грудня 2019 року.

З копії відпускного квитка військової частини НОМЕР_4 № 2695 від 05 серпня 2019 року вбачається, що старший солдат ОСОБА_1 звільнена у відпустку у зв`язку з вагітністю та пологами у м. Гірське Луганської області терміном на сто двадцять шість діб з 05 серпня 2019 року по 08 грудня 2019 року. Після закінчення строку відпустки ст. солдат ОСОБА_1 зобов`язана прибути до місця служби в/ч НОМЕР_4 м. Сєвєродонецьк Луганської області 09 грудня 2019 року.

Наказом ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Гірська» № 634-к/тр від 12 вересня 2019 року про припинення виплати середнього заробітку, ОСОБА_1 , машиністу підіймальної машини дільниці ЕМВ (центральний підйом), яка проходить службу у ЗСУ за контрактом, на період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами з 05 серпня 2019 року по 08 грудня 2019 року не проводити виплату середнього заробітку, але зберігати місце роботи (посади) на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичного звільнення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 , відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

З копії продовженої довідки №188 Лисичанської КЛПУ ЦМЛ ім. Тітова м. Лисичанськ про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України від 16 жовтня 2019 року вбачається, що ст. солдат ЗСУ в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 звільнена від служби з 09 грудня 2019 року на чотирнадцять діб у зв`язку з перебуванням на амбулаторному та стаціонарному режимі у зв`язку з вагітністю та пологами. Приступити до служби 22 грудня 2019 року.

Наказом командира в/ч НОМЕР_4 № 376 від 23 грудня 2019, старший солдат ОСОБА_1 командир відділення управління командира дивізіону взводу управління реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи прибула і приступила до виконання службових обов`язків з відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами з 23 грудня 2019 року.

Наказом ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Гірська» № 10-к/тр від 09 січня 2020 року про поновлення виплати середнього заробітку після відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, ОСОБА_1 , машиністу підіймальної машини дільниці ЕМВ (центральний підйом) поновлено виплату середнього заробітку з 23.12.2019 у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби.

Позивачка неодноразово зверталася з заявами до керівництва ДП «Первомайськвугілля» ВП шахта «Гірська» з приводу не сплати їй середнього заробітку за місцем роботи на час її перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами.

Ураховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм відповідну оцінку та дійшов правильного висновку, що перебування позивачки з 05.08.2019 року по 08.12.2019 року, з 09.12.2019 року по 22.12.2019 року у відпустці по вагітності та пологам, яка є оплачуваною, є нічим іншим як реалізація соціальних гарантій військовослужбовця без припинення військової служби, передбачених ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 119 КЗпП України, тому відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачці середній заробіток за час зазначеної відпустки.

Доводи апеляційної скарги про те, що починаючи з 05 серпня 2019 року по теперішній час ОСОБА_1 не виконуються обов`язки військової служби, у зв`язку з перебуванням останньої у відпустці по вагітності та пологам та у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому позивач втратила право на отримання середнього заробітку, відповідно до вимог статті 119 КЗпП України за місцем роботи по трудовому договору, оскільки таке право надано лише тим військовослужбовцям, які виконують обов`язки військової служби є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Статтею 119 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Отже положення статті 119 КЗПП України передбачають збереження середнього заробітку на підприємстві за працівниками призваними на військову службу зазначену у вказаний статті.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 уклала контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України під час дії ситуації, що загрожує національній безпеці України, який продовжено до 15 листопада 2022 року, а тому на час проходження військової служби на неї розповсюджуються положення статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та статті 119 КЗпП України, які передбачають збереження місця роботи, посади та середнього заробітку на підприємстві де вони працювали на час призиву.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

За приписами частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Судом встановлено, що у військовому квитку Серії НОМЕР_1 , виданому на ім`я ОСОБА_1 в графі 17 «Проходження військової служби» містяться записи:

до військової частини НОМЕР_2 курсант 474221 зарахована в списки в/ч за наказом № 246 з 28.09.2016 року, виключена зі списків в/ч за наказом № 301 від 24.11.2016 року;

до військової частини НОМЕР_6 механік телефоніст НОМЕР_7 зарахована в списки в/ч наказом №339 з 24.11.2016 року; зарахована радіотелефоністом 423641А в списки в/ч наказом № 379 з 31.12.2016 року,

до військової частини НОМЕР_4 оператор 600543А зарахована в списки в/ч наказом № 47 з 14.08.2017 року; зарахована радіотелефоністом 423641А в списки в/ч наказом № 164 з 05.06.2018 року,

до військової частини НОМЕР_4 командиром відділення 674182А зарахована в списки в/ч наказом №317 з 30.10.2018 року.

У військовому квитку Серії НОМЕР_1 , виданому на ім`я ОСОБА_1 записи про відрахування з військової служби відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 05.08.2019 року по 08.12.2019 року, з 09.12.2019 року по 22.12.2019 року перебувала у відпустці по вагітності та пологам.

Згідно пункту 7 розділу «Допомога у зв`язку з вагітністю та пологами» Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 із змінами, допомога у зв`язку з вагітністю та пологами надається, у тому числі, жінкам із числа військовослужбовців Збройних Сил, Держприкордонслужби, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку та із числа поліцейських, осіб начальницького і рядового складу органів та підрозділів служби цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби - у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.

Оскільки середній заробіток за ОСОБА_5 на Державному підприємстві «Первомайськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Гірська»у відповідності до вимог ст. 119 КЗпП України зберігається на час проходження військової служби, позивачка проходить службу за контрактом у ЗСУ, відпустка по вагітності та пологам є оплачуваною відпусткою, тому відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачці середній заробіток за період з 05.08.2019 року по 22.12.2019 року.

Посилання скаржника на роз`яснення Міністерства соціальної політики України щодо відсутності підстав для сплати середнього заробітку у разі перебування військовослужбовця у відпустці по вагітності та пологами не заслуговують на увагу, оскільки не є нормативно-правовими актами, вони мають лише роз`яснювальний, інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Посилання позивачки у відзиві на апеляційну скаргу на зобов`язання відповідача виплатити їй компенсацію за введення в оману та несвоєчасну оплату лікарняних у розмірі 100% нарахованої суми не заслуговують на увагу, оскільки позивачка із такими вимогами у встановленому законом порядку під час розгляду справи в суді першої інстанції не зверталася, а згідно ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
В апеляційній скарзі не наведено ніяких нових обставин та не надано нових доказів, що давали б апеляційному суду підстави для проведення переоцінки обставин та доказів, зроблених судом першої інстанції у своєму рішенні.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Первомайськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Гірська» залишити без задоволення.
Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 20 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 22 грудня 2021 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

В.М. Луганська