Єдиний унікальний номер 341/2118/21
Номер провадження 2/341/931/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_4 . Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом, оскільки спадкоємці першої черги за законом відмовились від спадщини на його користь. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_5 . За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 05 жовтня 2004 року, яким усе належне йому майно заповів ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

З огляду на викладене, позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавиця - його брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на:

- будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 м2, успадкований ОСОБА_4 за заповітом після смерті спадкодавця його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7878 га, кадастровий номер: :02:002:0075, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яка на день смерті належала його батькові - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 303168 від 12 листопада 2007 року, та яку успадкував за заповітом брат - ОСОБА_4 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав.

Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 листопада 2021 року, яке відкладене на 16 грудня 2021 року.

У підготовче судове засідання 16 грудня 2021 року сторони не з`явились.

Представниця позивача ОСОБА_6 16 грудня 2021 року через канцелярію суду подала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові та просить суд їх задоволити (а. с. 73).

Представник відповідача Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився. 26 листопада 2021 року подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника Дубовецької сільської ради Івано-Франківської області, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с. 60).

Треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явились. 16 листопада 2021 року подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Не заперечують щодо задоволення позову. На спадкове майно не претендують, про що подали заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 (а. с. 46, 50).

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали, просили розгляд справи здійснювати без їхньої участі (а. с. 46, 50, 60, 73).

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане повторно Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, підтверджується, що батько позивача спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 12).

Копією заповіту від 05 жовтня 2004 року, посвідченого секретарем виконкому Тумирської сільської ради, внесеного в реєстрі за № 106, підтверджується, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів синові ОСОБА_4 (а. с. 13).

Заповіт від імені ОСОБА_5 не змінювався та не скасовувався (а. с. 28).

Після смерті ОСОБА_5 спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_4 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав.

Те, що позивач ОСОБА_1 та брат позивача ОСОБА_4 є синами спадкодавця ОСОБА_5 , підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 лютого 1972 року, та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27 квітня 1977 року, де у графі "батько" зазначено " ОСОБА_7 " (а. с. 9-10)

Брат позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а. с. 11).

Заповіт від імені ОСОБА_4 не складався та не посвідчувався (а. с. 32).

Мати позивача ОСОБА_8 , померла раніше за батька ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане повторно Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а. с. 14).

Спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (треті особи) від спадщини відмовились на користь позивача ОСОБА_1 , що підтверджується заявами від 21 травня 2021 року (а. с. 24-25).

Спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 .

На замовлення спадкодавця ОСОБА_4 08 вересня 2020 року виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 17-20).

Відповідно до копії характеристики з технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, який збудований 1945 року, підтверджується факт побудови вказаного будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: з сараєм літера «Б», коморою літера «В», погребом літера «Г», криницею № 1, воротами № 2 та огорожею № 3 (а. с. 20).

З матеріалів справи, а саме з копії довідки від 08 вересня 2020 року № 128, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності на вказане майно в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не здійснювалась (а. с. 21).

Відповідно до архівної копії державного акта на право власності на земельну ділянку, засвідченої 02 грудня 2021 року в. о. начальника відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у м. Галичі О. Галамагою, серії ЯГ № 303168 від 12 листопада 2007 року підтверджується те, що цей державний акт виданий ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 1,7878 га, згідно з розпорядженням Галицької райдержадміністрації від 14 квітня 2006 року, № 124. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки: :02:002:0075 (а. с. 67).

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується: кадастровий номер земельної ділянки: :02:002:0075; цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; форма власності: приватна власність; площа земельної ділянки: 1,7878 га; власник: ОСОБА_5 ; документ, що посвідчує право: державний акт від 12 листопада 2007 року, серії ЯГ № 303168 (а. с. 68-69).

Відповідно до довідки від 09 серпня 2021 року № 215, виданої Тумирським старостинським округом Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, підтверджується те, що:

- ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним був зареєстрований та проживав його брат ОСОБА_1 ;

-заповіт від імені ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , в Тумирському старостинському окрузі не складався та не складався та не посвідчувався;

- ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 і разом з ним постійно проживали та були зареєстровані його сини- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-заповіт, посвідчений 05 жовтня 2004 року Тумирською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області від імені ОСОБА_5 , відповідно до якого він все своє майно заповів синові ОСОБА_4 в Тумирському старостинському окрузі не змінювався та не скасовувався;

- ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_5 , який записаний батьком у свідоцтвах про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є однією і тією ж особою. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідними братами;

- ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , належав житловий будинок з приналежними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до даних погосподарської книги. Рік побудови - 1945 рік (а. с. 32).

Суд установив, що на час смерті спадкодавцю ОСОБА_5 належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним проживали: син ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 , що підтверджується даними з погосподарської книги за 2011-2015 роки (а. с. 62-66).

Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі спадкової справи № 64818668 (а. с. 26).

З копії листа державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Кіщук Л. І. від 23 листопада 2021 року № 1003/02-14 убачається, що Галицька районна державна нотаріальна контора Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті проживав і був зареєстрований у с. Тумир Івано-Франківського району Івано-Франківської області, 21 травня 2021 року завела спадкову справу за № 155/2021.

Із заявою про прийняття спадщини та на видачу свідоцтв про прово на спадщину (від 21 травня 2021 року № 384) на спадкове майно за законом звернувся брат спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований у с. Тумир Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Із заявами про відмову від прийняття спадщини (від 21 травня 2021 року за № 382, № 383) за законом в користь брата спадкодавця звернулись діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Інших осіб, які б звертались до Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , немає. Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа відповідно до даних спадкового реєстру не заводилась (а. с. 53).

Крім того, з копії листа державного нотаріуса Галицької районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Кіщук Л. І. від 06 серпня 2021 року № 669/02-14 убачається, що у зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та день смерті був зареєстрований у с. Тумир галицького району Івано-Франківської області, на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 1,7878 га, що розташована на території Тумирської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, відсутні правовстановлюючі документи, а також неможливо встановити родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем, свідоцтво про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_5 на це спадкове майно не може бути видано (а. с. 27).

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Приписами частини першої статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Суд установив, що відповідно до копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 19 лютого 1972 року та відповідно до копії свідоцтва про народження брата позивача ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 27 квітня 1977 року, у графі "батько" зазначено " ОСОБА_7 ", де ім`я спадкодавця зазначено як « ОСОБА_9 ».

Водночас згідно з копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_5 від 21 травня 2019 року серії НОМЕР_6 , його ім`я зазначено як « ОСОБА_10 ».

Відповідно до довідки від 09 серпня 2021 року № 215, виданої Тумирським старостинським округом Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, підтверджується те, що ОСОБА_5 , який записаний батьком у свідоцтвах про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є однією і тією ж особою. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідними братами.

Таким чином, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд установив, що " ОСОБА_5 " та " ОСОБА_7 " - одна і та ж особа.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до Закону України від 15.04.2014 №1212-VII " Про внесення змін до статті 19 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" доповнено частиною третьою, якою передбачено, що для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об?єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05.08.1992, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений- сільським головою) або відповідною архівною установою.

На час смерті спадкодавцю ОСОБА_5 належав будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним проживали: син ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 , що підтверджується даними з погосподарської книги за 2011-2015 роки (а. с. 62-66).

Суд установив, що відповідно до довідки від 09 серпня 2021 року № 215, виданої Тумирським старостинським округом Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, підтверджується те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , належав житловий будинок з приналежними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до даних погосподарської книги. Рік побудови - 1945 рік (а. с. 32).

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачами пред`явленої позовної вимоги не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна, після смерті спадкодавця ОСОБА_11 , той факт, що батько спадкодавця ОСОБА_5 володів правом власності на спірне будинковолодіння, а ОСОБА_11 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, а також, приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємем після смерті свого брата ОСОБА_11 та визнання позову відповідачем та третіми особами, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,7878 га в порядку спадкування за законом, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Нормами частини першої статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Так, позивач є спадкоємцем за законом другої черги. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця ОСОБА_1 успадкувати майно після смерті спадкодавця - його брата ОСОБА_4 , який той, у свою чергу, успадкував відповідно до заповіту від батька ОСОБА_5 .

Проте, оригінал правовстановлюючого документа у вигляді державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 303168 від 12 листопада 2007 року втрачено, залишилася лише його копія (а. с. 67).

Позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку частини першої статті 1269 ЦК України, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно).

З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,7878 га, кадастровий номер: :02:002:0075, у встановлений строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на вищевказану земельну ділянку є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення судуна строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 206, 211, 223, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Дубовецької сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 м2, позначений за планом літерою «А», із сараєм літера «Б», коморою літера «В», погребом літера «Г», криницею літера «№ 1», воротами літера «№ 2», огорожею літера «№ 3», успадкований ОСОБА_4 за заповітом після смерті спадкодавця його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7878 га, кадастровий номер: :02:002:0075, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дубовецької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яка на день смерті належала його батькові - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 303168 від 12 листопада 2007 року, та яку успадкував за заповітом брат - ОСОБА_4 , однак юридично не оформив своїх спадкових прав.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2021 року.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

відповідач: Дубовецька сільська рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 2, с. Дубівці Івано-Франківський район Івано-Франківська область, .

третя особа: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

третя особа: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ