РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/2587/20

провадження у справі № 2/0285/8/21

26 лютого 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді…………............Васильчук Л. Й.,

секретаря…………………………...Музики Н.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за правилами загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 ,

до Акціонерного товариства "ВТК Банк", Акціонерного товариства "Райффайзен Аваль", Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

третя особа приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевич Броніслав Адамович

про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 27.01.2021 року, просили скасувати арешт та заборону відчуження 1/3 квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження 10221883 від 085.09.2010, та виключити відповідний запис про обтяження майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2010 старшим державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №17399432 згідно виконавчого листа №2-1133 від 12.11.2009 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ ВТБ Банк боргу в сумі 14110,11 грн. та 08.09.2010 постановою державного виконавця накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , оскільки боржником в добровільному порядку рішення суду не виконано. Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_4 по заповіту. При зверненні до нотаріуса їм відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з перебуванням квартири під арештом. Новоград-Волинський ВДВС повідомив, що у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ ВТБ Банк заборгованості в сумі 14110,11 грн. та на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованості в сумі 4536 грн., однак дані виконавчі провадження знищені, а державний виконавець арешт з квартири не зняв. Для захисту своїх прав вимушені звернутися до суду.

Відповідач Новоград-Волинський ВДВС у своєму відзиві заперечує відносно задоволення позову, посилаючись на те, що не є належним відповідачем, оскільки арешт майна вчинявся на підставі виконавчих документів про стягнення боргу на користь ВАТ «ВТБ Банк», а також ПАП «Райффайзенбанк Аваль».

В письмовій заяві до суду представник позивачів та позивачі просили розглянути справу у їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити його.

Представник відповідача АТ ВТБ Банк надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Представник Новоград-Волинського ВДВС заперечила відносно заявленого позову та просила розглянути справу у її відсутності.

Представник АТ Райффайзен Банк Аваль, приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевич Б.А. в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника від 08.09.2010 у виконавчому провадженні № 17399432 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1133 від 12.11.2009 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ ВТБ Банк боргу в сумі 14110,11 грн. накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 14110,11 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна існує обтяження, а саме арешт нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10221883, яке зареєстровано 08.09.2010 відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, старшого державного виконавця ВДВС Новоград-Волинського МУЮ Кулик О.Б., а саме на 1/3 квартири

АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом 210 дублікат про право власності.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом спадкоємицею майна ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є ОСОБА_4 .

Згідно заповіту від 07.03.2019 ОСОБА_4 заповіла 1/3 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , 2/3 ідеальні частки вказаної квартири ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть та копією актового запису про смерть № 241 від 09.04.2019 року.

Згідно повідомлення Новоград-Волинського МВДВС від 09.06.2020, у відділі перебував на виконанні виконавчий напис №2-1133 від 12.11.2009, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ ВТБ Банк заборгованості в сумі 14110,11 грн., а також виконавчий напис № 2-793 від 03.07.2009 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль заборгованість в сумі 4536 грн. Вказані виконавчі документи повернуто стягувачам на підставі п.п. 2, 5 ст. 47 ЗУ Про виконавче провадження (стара редакція закону). Виконавчі провадження знищені, згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2018.

Відповідно до платіжного доручення № 2103 від 09.06.2015 вбачається, що на користь ПАТ Райффайзен Банк Аваль перераховано 3390,12 грн., як борг стягнутий з ОСОБА_4 згідно ЄДРВП №15842703/6.

Як видно з дубліката квитанції №0.0.393660095.1 від 05.06.2015 ОСОБА_4 перерахувала на рахунок Новоград-Волинського ВДВС МРУЮ в Житомирській області 19660 грн.

Отже, з вказаних квитанцій вбачається, що борг погашено в повному обсязі.

У відповіді на запит адвоката приватний нотаріус Лінкевич Б.А. повідомив, що свідоцтво про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на квартиру АДРЕСА_1 не може бути видане спадкоємцям по заповіту, так як на вказану квартиру 08.09.2010 накладено арешт ДВС Новоград-Волинського МУЮ.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З абзацу 1 частини 2 цієї статті вбачається, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що арешт на нерухоме майно позивачів порушує їх право власності, оскільки вони позбавлені змоги отримати свідоцтво про право на спадщину на заповітом, в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, те, що на примусовому виконанні в Новоград-Волинському МВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) стосовно ОСОБА_4 не перебуває жодних відкритих виконавчих проваджень, суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту майна ОСОБА_4 , спадкоємцями якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , а тому вважає за необхідне позовну заяву задовольнити.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10221883, зареєстровано 08.09.2010 реєстратором Житомирською філією державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н від 08.09.2010; об`єкт обтяження: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; заявник: відділ державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Дата виготовлення повного тексту рішення 26.02.2021.

Головуючий суддя Л. Й. Васильчук