Справа № 464/5264/21
пр.№ 2/464/1534/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Окленд», за участі третіх осіб: приватного виконався виконавчого округу Львівської області Петруся Ігоря Богдановича, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Окленд» (ТОВ «Окленд») про визнання виконавчого напису №10968, вчиненого 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петруся І.Б. від 09.04.2021 щодо примусового виконання виконавчого напису №1096, вчиненого 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Окленд» заборгованості у розмірі 21 740,24 грн. та 150 грн. за вчинення напису. Так, 25.05.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №002-13502-250512, такий договір виконано обома сторонами в повному обсязі. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що такий суперечить Закону України «Про нотаріат» та порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначає, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за таким, а відтак не мав жодних правових підстав для його вчинення.

Представник позивача Сотник О.І. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Окленд» у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Петрусь І.Б., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання н з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №10968, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №002-13502-250512 від 25.05.2012, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора ТОВ «Росвен Інвест Україна», відповідно до договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором №142/К та №143/К від 26.01.2018. В подальшому, 30.12.2020 між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «ФК «УНО Капітал» укладено договір факторингу №1-30/12 від 30.12.2020, на підставі якого ТОВ «ФК «УНО Капітал» набуло статусу нового кредитора. 27.01.2021 між ТОВ «ФК «УНО Капітал» та ТОВ «Окленд» укладено договір про відступлення прав вимоги №2-27/01 на підставі якого набуло статусу нового кредитора до боржника за кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.05.2018 до 27.01.2021, сума заборгованості 21 740,24 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача у розмірі 150 грн., які підлягають стягненню з боржника та користь стягувача.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петруся І.Б. від 09.04.2021 відкрито виконавче провадження №65071821 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом врегульовано статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктами 3.1., 3.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості ( п. 2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 залишено без змін, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями».

Постановою Великої Палати Верховного Суду №11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14 (постанова Великої Палати Верховного Суду 21.09.2021 у справі №910/10374/17).

У зв`язку з цим, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису здійснюється за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який також має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими він звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» судом перевіряються доводи боржника в повному обсязі з метою встановлення того, чи на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

З матеріалів справи не встановлено, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери тощо), у зв`язку з чим в у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, сума відсотків, комісії та штрафів, зазначені у написі, є безспірними.

Також приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченого пунктом 2.3 глави 16 Порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., зареєстрованого в реєстрі за №10968 від 15.03.2021, про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №002-13502-250512 від 25.05.2012, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги від якого перейшло до ТОВ «ФК «Окленд», у розмірі 21740,24 грн. та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 150 грн., таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ТОВ «Вердикт Капітал» необхідно стягнути витрати, понесені позивачем щодо оплати судового збору у розмірі 908 грн.

На підставі Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. 1212 ЦК України та керуючись статтями 2, 81, 141, 247, 263 265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Виконавчий напис №10968, вчинений 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №002-13502-250512 від 25.05.2012, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги від якого перейшло до ТОВ «ФК «Окленд», у розмірі 21740,24 грн. та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 150 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Окленд» (, місцезнаходження м.Київ, вул. Ризька, 73-г, офіс 7) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.