РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/478/21

провадження у справі №2/0285/362/21

24 лютого 2021 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача: ОСОБА_1 ,

відповідач: не прибув,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди - 40 000 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2021 року № 285/39/16-к звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України - закрито. Зазначеною ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_3 наніс ОСОБА_2 умисні легкі тілесні ушкодження та встановлено в діях ОСОБА_3 наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 , позивачу було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглоба з переходом на верхню частину передпліччя, які належать до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судової експертизи. Через умисні протиправні дії ОСОБА_3 , позивач тривалий час переносила фізичний біль та страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях через безпідставність заподіяних позивачу образ та травм, що позбавило позивача працювати, оскільки тривалий час боліла рука. На підставі викладеного, позивач просила задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Подав відзив на позов, у якому просив відмовити у позові. Відзив на позов обґрунтований тим, що позивач, заявляючи вказані позовні вимоги не врахувала засад розумності і справедливості. У позові ОСОБА_2 надає завідомо неправдиву інформацію про те, що вона була змушена тривалий час переносити фізичний біль і страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, не надавши доказів, що позивач зверталась у лікарню. Згідно висновку експерта позивач не отримувала жодних тілесних ушкоджень, а лише синець на руці. Позивач також не надала доказів, на підтвердження того, що у неї боліла рука, та вона вживала будь-яких заходів, щоб припинити таку біль. Також у позові не зазначено у чому саме виразився характер та обсяг психічних, душевних страждань і характер немайнових втрат. Доводи позивача, що вона страждала від образ з боку відповідача, є безпідставними, оскільки такі обставини в ухвалі суду не встановлені. Також є необґрунтованими доводи позивача про те, що внаслідок нанесення їй ушкоджень, вона була позбавлена можливості працювати, оскільки позивач ніколи і ніде не працювала (а.с. 13, 20).

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2015 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що розташоване в АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин вирішив умисно спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_2 . З цією метою ОСОБА_3 , без відриву у часі, схопив порубане поліно, що знаходилось на подвір`ї ОСОБА_4 та кинув його в ОСОБА_2 , таким чином наніс удар вказаним поліном в область ліктьової частини лівої руки, спричинивши ОСОБА_2 фізичний біль та тілесні ушкодження.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 згідно висновку експерта № 635 від 02.11.2015 потерпілій ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглоба з переходом на верхню частину передпліччя, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказані обставини встановлені ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2021 року № 285/39/16-к та не підлягають доказуванню згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

Зазначеною ухвалою суду від 13 січня 2021 року звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України - закрито. Кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав (а.с. 6).

Відповідно до вимог п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі та п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно із абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності згідно зі статтею 49 КК України не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У такому випадку КК України виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально-караного діяння, а тому вказані підстави звільнення від кримінальної відповідальності є нереабілітуючими (Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року № 398/571/15-ц).

Відповідно до змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, встановлені Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2021 року № 285/39/16-к та не підлягають доказуванню згідно вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, також враховує характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення, та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн.

При цьому, суд знаходить необґрунтованими доводи позивача, що внаслідок протиправних дії ОСОБА_3 , позивач була позбавлена можливості працювати, оскільки зазначені обставини не підтвердженні належними доказами, що є обов`язком позивача згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v UKRAINE) від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264,265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючий АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_1 ) у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 (десять тисячі) гривень.

У решті позову відмовити.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючий АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 1 березня 2021 року.

Суддя Т.Б. Сташків