Справа № 373/2129/21
Номер провадження 2/373/1061/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 грудня 2021 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області Залеська А.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати, стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, вихідної допомоги, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у загальній сумі 856963,23 грн (ціна позову), які йому на день звільнення з посади 13.07.2020 не були виплачені роботодавцем ДСП «Головний селекційний центр України» , а саме:

1)заробітну плату в сумі 10363,31 грн;

2)компенсацію за невикористану відпустку за період 11.04.2017 по 13.07.2020 роки в сумі 53801,40 грн;

3)вихідну допомогу в сумі 139360,08 грн;

4)моральну шкоду в сумі 10000,00 грн;

5)середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 658438,44 грн.

Встановлено, що позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 175 - 177 ЦПК України.

Так відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України Позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За правилами п.1 та п. 10 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. У позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Позивач зазначає ціну позову 856963,23 грн сумою стягнення усіх складових, тобто сумою усіх позовних вимог, які мають грошовий вираз.

Водночас, встановлено, що підсумкова сума стягнення насправді складає 871963,23 грн.

Тож суд вважає, наведений позивачем розрахунок ціни позову необґрунтовано зменшеним, що є недоліком позовної заяви.

Крім цього, згідно вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 1 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З позовних вимог позивача ОСОБА_1 вбачається, що ним, окрім вимог майнового характеру, заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди (вимога немайнового характеру), яка відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» оплачена позивачем в розмірі 908,00 грн (квитанція №40684743-1 від 20.12.2021).

Також позивач ОСОБА_1 заявив вимоги майнового характеру про стягнення заробітної плати (10363,31 грн), компенсацію за невикористану відпустку (53801,40 грн), вихідну допомогу (139360,08 грн) та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні (658438,44 грн).

За загальним правилом виплата розрахункових при звільненні складається з таких сум, як: заробітна плата; вихідна допомога при звільненні за умови, що вона передбачена (ст. 44 КЗпПУ); компенсація за невикористані відпустки; інші виплати наприклад, додаткові гарантії, передбачені колективним договором.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача розрахункові кошти, що включають заборгованість не лише по нарахованій та не виплаченій заробітній платі, а й компенсацію за невідбуті відпустки, вихідну допомогу та середній заробіток за час затримки при звільненні. Сума таких розрахункових за даними позивача складає 861599,92 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпПУ, приписи якої кореспондуються із ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відшкодування, яке сплачується за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпПУ, не відповідає ознакам заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану працівником роботу, а за затримку розрахунків при звільненні. Тому відшкодування, передбачене ст. 117 КЗпПУ, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку.

Отже, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на інші вимоги позивачів у трудових спорах, в тому числі і щодо компенсації за невикористану відпустку, вихідну допомогу та про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Отже, вирахувавши з сукупної суми позовних вимог оплачену судовим збором вимогу при стягнення 10000,00 грн моральної шкоди та вимогу про стягнення заробітної плати 10363,21 грн, решта вимог позивача (53801,40 грн (компенсація за невикористану відпустку) + 139360,08 грн (вихідна допомога) + 658438,44 грн (середній заробіток) = 851599,92 грн) повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 1 відсотка ціни позову 8115,99 грн (851599,92 грн х 1% ціни позову), про що він повинен надати суду квитанцію.

Враховуючи встановлені судом недоліки позовної заяви до відкриття провадження у справі, суд у відповідності до положень ч.1, ч.2 ст. 185 ЦПК України залишає позовну заяву без руху та надає позивачу ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 , достатній строк для усунення вказаних вище недоліків, а саме: 1) щодо розрахунку та визначення загальної суми стягнення (ціни позову); 2) щодо сплатити судового збору за сумою вимог майнового характеру, з виключенням з такої суми заробітної плати.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не виправлення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з додатками. Повернення позову не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з таким самим позовом після усунення обставин, які стали причиною для повернення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати, стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, вихідної допомоги, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та моральної шкоди залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання заявником копії ухвали суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя А.О. Залеська