Ухвала

15 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 642/3093/20

провадження № 61-10568св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Грушицького А. І.,

суддів: Калараша А. А., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (Украерорух),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лагутіна Івана Володимировича на постанову Харківського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Бурлака І. В., Яцини В. Б.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) про стягнення матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у червні 2020 року звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) (далі ДП «Украерорух») на його користь матеріальну допомогу у сумі 349 900 грн, а також середній заробіток за час затримки виплати належних сум за кожен день прострочення починаючи з 09 травня 2020 року по день ухвалення рішення у справі.

Зазначений позов мотивований тим, що з 01 листопада 1995 року до 08 травня 2020 року він працював у ДП «Украерорух» на інженерних посадах, зокрема останньою посадою, яку він обіймав була посада інженера з радіонавігації та радіолокації групи ОО АРЛК служб систем навігації та спостереження.

Його 08 травня 2020 року на підставі наказу від 06 травня 2020 року № 103/о було звільнено з роботи за власним бажанням у звязку із виходом на пенсію.

На час звільнення йому належали виплати, а саме матеріальна допомога, передбачена пунктом 6.25.4 Колективного договору, укладеного між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками у розмірі 349 900 грн із розрахунку: 17 495 грн (посадовий оклад) x 20 (максимальна кількість посадових окладів належних для виплати), що підтверджується довідкою від 22 травня 2020 року № 22.1-12/117/20.

Зазначену виплати у день звільнення відповідач не здійснив, тому він додатково на підставі частини першої статті 117 КЗпП України повинен сплатити йому середній заробіток за час затримки виплати належних сум.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ленінський районний суд міста Харкова рішенням від 20 жовтня 2020 року позов задовольнив.

Стягнув з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу в сумі 349 900 грн.

Стягнув з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних сум за період з 09 травня 2020 року до 20 жовтня 2020 року в сумі 133 815,36 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Рішення місцевий суд мотивував тим, що належним доказом дії обставин непереборної сили є саме Сертифікат Торгово-промислової палати України (далі ТПП України) або її регіональних представництв, а не висновок.

У наданому до суду Висновку ТПП України від 29 липня 2020 року вказано, що він не є висновком судової експертизи відповідно Закону України «Про судову експертизу», а лише являє собою думку авторитетних та незалежних фахівців з певного питання, поставленого ТПП України.

При цьому до висновку не надано документів, які б підтверджували авторитетність та фах його авторів, а самі висновки зазначеного документу носять суперечливий характер, зокрема щодо можливості поширення змін та доповнень до колективного договору від 19 травня 2020 року з моменту настання істотної зміни обставин з 16 березня 2020 року.

Позивача звільнено 08 травня 2020 року, нова редакція Колективного договору на нього не поширюється, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про стягнення з відповідача матеріальної допомоги, передбаченої пунктом 6.25.4 Колективного договору, укладеного між адміністрацією ДП «Украерорух» та профспілками у сумі 349 900 грн.

Враховуючи те, що станом на момент ухвалення рішення відповідач не здійснив розрахунок з позивачем, стягненню з відповідача підлягає середній заробіток за період з 09 травня 2020 року по день ухвалення судового рішення 20 жовтня 2020 року.

Харківський апеляційний суд постановою від 18 травня 2021 року апеляційну скаргу ДП «Украерорух» задовольнив частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 20 жовтня 2020 року змінив, скасувавши в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум за період з 09 травня 2020 року до 20 жовтня 2020 року в сумі 133 815,36 грн та розподілу судових витрат.

Стягнув з ДП «Украерорух» на користь держави судовий збір в розмірі 3 499 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ДП «Украерорух» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 601,17 грн.

В іншій частині рішення суду залишив без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних сум апеляційний суд виходив з того, що поданий відповідачем висновок ТПП України від 29 липня 2020 року відповідає вимогам та містить всі необхідні реквізити, передбачені регламентом, та є належним доказом, що засвідчує обставини, дія яких унеможливлює виконання договірних зобов`язань протягом певного періоду часу.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду в частині стягнення з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 матеріальної допомоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що пунктом 6.25.2 Колективного договору гарантовано право позивача на виплату матеріальної допомоги при звільнення у визначених розмірах та наявності залишку грошових коштів на рахунках ДП «Украерорух», тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимог в частині стягнення матеріальної допомоги при звільненні у розмірі 349 900 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Представника ОСОБА_1 адвокат Лагутін І. В. у червні 2021 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 18 травня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та розподілу судових витрат та залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції встановлено, що станом на 08 травня 2020 року залишок коштів на рахунках ДП «Украерорух», однак вказана обставина була проігнорована апеляційним судом, який не надав жодної оцінки відповіді ДП «Украерорух» від 22 червня 2020 року № 1-17.4/7030/20 щодо залишків коштів на рахунках підприємства.

Належним доказом дії обставин непереборної сили є саме Сертифікат ТПП України або її регіональних представництв, а не висновок.

Документ, на який послався апеляційний суд не відповідає встановленій ТПП України формі, а також не внесений до Єдиного реєстру сертифікатів форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

ДП «Украерорух» у вересні 2021 року подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, посилаючись на те, що висновок ТПП було видано спеціальним уповноваженим органом на підставі аналізу та оцінки документів, наданих замовником, підписано першим віце-президентом ТПП України та засвідчено печаткою відповідної установи, тому доводи особи, яка подала касаційну скаргу про те, що висновок ТПП є неналежним доказом ґрунтуються виключно на особистих міркуваннях та припущеннях без будь-якого документального підтвердження.

Судом першої інстанції не було враховано жодних аргументів зазначених представником відповідача та не надано належної оцінки звіту на предмет фінансової неспроможності підприємства здійснювати виплати у звязку з виходом на пенсію. Операційна діяльність ДП «Украерорух», яка забезпечує основну частку його доходу є збитковою, а тому не може забезпечити наповненість власного капіталу. Станом на І квартал 2020 року, а також станом на поточну дату власних коштів в ДП «Украерорух» не вистачає навіть для забезпечення обовязкових платежів (податків, заробітної плати) та функціонування ДП «Украерорух» в цілому.

Грошова допомога встановлена колективним договором ДП «Украерорух» не відноситься до заробітної плати, а є додатковим видом допомоги понад обовязкові норми, які передбачені чинним законодавством України, що підтверджується практикою Верховного Суду, висловленою у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, від 11 березня 2019 року у справі № 640/19162/16-ц та від 21 січня 2020 року у справі № 520/7043/17.

Позивач отримав своєчасно всі суми, які належали йому при звільненні, крім одноразової матеріальної допомоги, передбаченої пунктом 6.25.4 Колективного договору.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 09 серпня 2021 року відкрив провадження у цій справі та витребував її матеріали із Ленінського районного суду міста Харкова.

Справа № 642/3093/20 надійшла до Верховного Суду 16 серпня 2021 року.

Верховний Суд ухвалою від 23 листопада 2021 року справу призначив до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості пяти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 02 вересня 2021 року передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 905/857/19 за позовом Черноморського Л. В. до ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» про стягнення заробітної плати, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 102 723,50 грн, в межах розгляду справи про банкрутство ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», за касаційною скаргою ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12 квітня 2021 року та рішення Господарського суду Донецької області від 03 грудня 2020 року.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду зазначила необхідність відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Обєднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 243/2071/18 (провадження № 61-48088сво18) та у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2159цс15, від 23 березня 2016 року у справі № 6-364цс16, від 11 травня 2016 року у справі № 6-383цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-948цс16, у звязку з тим, що основними елементами непереборної сили є надзвичайність, невідворотність, непередбачуваність, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою обставиною та неможливістю виконати особою свого зобов`язання.

При цьому, з урахуванням положень частини першої статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та пункту 6.10 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішення Президії Торгово-промислової палати України 18 грудня 2014 року № 44 (5) , документом, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видає ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, вимоги до якого встановлені пунктом 6.11. Регламенту.

Таким чином, у даних правовідносинах колегія суддів Касаційного господарського суду вважає спірними наступні питання:

1) щодо можливості поширення інституту непереборної сили як підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України саме на зобов`язання роботодавця по виплаті працівникові заробітної плати (основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних витрат);

2) щодо можливості звільнення роботодавця від обов`язку по виплаті заробітної плати звільненому працівникові за відсутності тих обставин, які передбачені трудовим законодавством як підстава для зменшення заробітної плати з огляду на наявність у працівника лише трудової книжки без інших первинних документів щодо виконання ним трудових обов`язків у спірний період у обставинах окупації основного місця розташування роботодавця незаконними збройними формуваннями;

3) щодо можливості визнання непереборною силою захоплення підприємства роботодавця у 2017 році з огляду на те, що Операція Об`єднаних сил фактично триває у безпосередній географічній близькості до основного місця розташування відповідача з весни 2014 року у розрізі ступеню непередбачуваності роботодавцем цієї обставини як елементу непереборної сили (стаття 617 ЦК України) та її впливу на виконання роботодавцем своїх обов`язків по виплаті заробітної плати перед працівником.

4) щодо природи наукового висновку ТПП України, з урахуванням того, що відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та Регламенту засвідчення ТПП України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є Сертифікат;

5) щодо безумовного характеру наведених невідворотних обставин як таких, що звільняють роботодавця від відповідальності, з урахуванням того, що Сертифікат та (або) висновок ТПП України є доказом в розумінні статті 86 ГПК України, який має оцінюватися судом поряд з іншими, наданими учасниками справи доказами.

У справі, яка переглядається, виникли подібні правовідносини.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Виходячи з викладеного, Верховний Суд складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/857/19 (провадження № 12-56гс21).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 252, частиною другою статті 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 642/3093/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Украерорух) про стягнення матеріальної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Лагутіна Івана Володимировича на постанову Харківського апеляційного суду від 18 травня 2021 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/857/19 (провадження № 12-56гс21).

Ухвала оскарженню не підлягає.