Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/2752/21
Провадження № 2-о/644/97/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 грудня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Коломієць О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

учасники судового розгляду: заявник, представник заявника адвокат Горенко О.І.

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 подав у суд вказану вище заяву, в якій просив встановити факт постійного проживання із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що хоча і мав інше місце проживання, проте через поганий стан здоров`я матері, яка потребувала стороннього догляду, з вересня 2019 року він постійно проживав з нею до її смерті.

Представник заінтересованої особи Харківської міської ради, яка була залучена до участі у справі, в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, подав заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності, рішення просив ухвалити у відповідності до чинного законодавства України.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дана обставина підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження від 06.04.1983 року.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя ОСОБА_3 28.11.2015 склала заповіт, у якому, на випадок смерті, все належне їй майно, зокрема квартиру АДРЕСА_1 , вона заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З наданої заявником довідки, яка складена 22.03.2021 головою правління ЖК «Зоря», ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_3 постійно, без реєстрації, проживав з останньою, здійснював за матір`ю догляд.

Факт постійного проживання заявника з матір`ю також підтверджений показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які дали свідчення про те, що вони, як сусіди ОСОБА_3 , бачили, що її син ОСОБА_1 з 2019 року, до її смерті, постійно проживав з матір`ю.

З копії постанови державного нотаріуса Четвертої ХДНК від 05.03.2021 встановлено, що ОСОБА_1 , який звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 і яка на його користь залишила заповіт, посвідчений 28.11.2015, було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва з тих підстав, що він спадщину у встановлені законом строки не прийняв та не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою на день смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.»

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи фактичні обставини справи, які встановлені на підставі наведених вище доказів, приймаючи до уваги судову практику у подібних правовідносинах, суд доходить висновку, що факт постійного проживання заявника з матір`ю на час смерті останньої є доведеним належними і допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 76-89, 293, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя С.В. Шевченко