Справа №642/3788/21
Провадження № 2/642/1616/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) в складі:

головуючого судді Ольховського Є.Б.

за участю секретаря Алімурадової Т.Я.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 44/576 частин домоволодіння з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин між нею та батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також визнання права власності на 44/576 частин домоволодіння з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що домоволодіння з надвірними будівлями, яке розташоване в АДРЕСА_1 по праву власності зареєстроване наступним чином: за ОСОБА_4 - 132/576 частини на підставі договору дарування від 17.08.2005 року; за ОСОБА_3 - 44/576 частин вказаного домоволодіння на підставі рішення Ленінського народного суду м. Харкова від 05.06.1978 року; за ОСОБА_5 - 44/576 частин вказаного домоволодіння на підставі рішення Ленінського народного суду м. Харкова від 05.06.1978 року; за ОСОБА_6 - 20/192 частин на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.06.2016 року та 73/576 частин на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.06.2017 року.

223/576 частин вказаного вище домоволодіння зареєстровані по праву власності за ОСОБА_7 згідно свідоцтва про право власності, виданого 04.02.1959 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради м. Харкова.

До складу зазначеного домоволодіння входять житлові будинки літ. А-1 загальною площею 91,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м, та літ.Б-1 загальною площею 113,4 кв.м, житловою - 74,0 кв.м, з надвірними будівлями.

ОСОБА_3 , за яким зареєстровано право власності на 44/576 частин вказаного вище домоволодіння на підставі рішення Ленінського народного суду м. Харкова від 05.06.1978 року, є батьком позивачки.

Право на 44/576 частин домоволодіння її батько отримав після смерті своєї дружини ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_9 спадщину у вигляді 44/192 частини домоволодіння прийняли її чоловік, який є батьком позивачки ОСОБА_3 , син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_10 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 належну їм частину спадщини оформили, а дочка ОСОБА_10 належне їй спадкове право на 44/576 частин домоволодіння не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , спадкоємцем після смерті якого є його дочка ОСОБА_11 , позивачка по справі.

Інших спадкоємців після смерті батька немає.

Спадщину після смерті батька позивачка прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо постійно мешкала на час смерті спадкодавця у житловому будинку за місцем його проживання, була зареєстрована у житловому будинку, про що свідчать записи у будинковій книзі.

Позивачка звернулася до Другої ХМДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 44/576 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 після смерті батька, у зв`язку з чим була зареєстрована спадкова справа №447/2020, але постановою Другої ХМДНК №165/02-31 від 02.02.2021 року було відмовлено у вчиненні зазначеної нотаріальної дії. Вказана відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вказаного вище домоволодіння мотивована тим, що не підтверджені у повному обсязі родинні відносини між позивачкою та спадкодавцем, а саме відсутнє свідоцтво про шлюб, який було зареєстровано в Баку в 1978 році, на підтвердження зміни прізвища позивачки.

Факт родинних відносин між нею та батьком позивачка підтверджує наданими письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про її народження, в якому батьком зазначений « ОСОБА_13 », копією судового рішення по справі, в якій позивачка приймала участь як спадкоємець ОСОБА_3 , копією будинкової книги, копіями заяви та довідки про склад сім`ї, в яких ОСОБА_3 зазначений батьком позивачки.

Відповідачка по справі є онукою спадкодавця, на час смерті батька була зареєстрована та мешкала разом з ним у будинку, опікувалася ним та також може претендувати на зазначене вище спадкове майно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідачка ОСОБА_2 надала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила, що батьком позивачки є дійсно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи Харківської міської ради подав на адресу суду письмові пояснення, які містять заперечення проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі по причині наявності самовільних будівель за адресою розташування вказаного в позові житлового будинку. Представник ХМР в поясненнях посилається на Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та техпаспорт КП ХМБТІ від 22.06.2005 року, згідно з якими за адресою по АДРЕСА_1 загальна площа житлового будинку літ. А-1 становить 91,8 кв.м, житлова - 42,7 кв.м, загальна площа житлового будинку літ.Б-1 становить 113,4 кв.м, житлова - 74,0 кв.м. При цьому самовільно побудовано: житлова прибудова літ.Б-1 (приміщення №4-4 площею 16,5 кв.м, приміщення №4-2 площею 6,1 кв.м переобладнано із житлового в кухню, приміщення №6-3 площею 12,3 кв.м переобладнано із кухні в житлове).

Представник позивачки подала до суду письмову відповідь на пояснення третьої особи по справі, в якій обґрунтовувала відсутність у вищезазначеному домоволодінні самочинного будівництва та переобладнання, надала письмові докази по справі.

За клопотанням представника позивачки з Другої ХМДНК була витребувана інформація та копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 18 листопада 2021 року закрито підготовче судове провадження та справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд приймає до уваги подану нею заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд приймає до уваги позицію представника третьої особи, яка зазначена в наданих до суду письмових поясненнях.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №261616713 від 15.06.2021 року, відповіді КП ХМБТІ № 2003266 від 28.12.2015 року домоволодіння з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 по праву власності зареєстроване наступним чином: за ОСОБА_4 - 132/576 частини на підставі договору дарування від 17.08.2005 року; за ОСОБА_3 - 44/576 частин вказаного домоволодіння на підставі рішення Ленінського народного суду м. Харкова від 05.06.1978 року; за ОСОБА_5 - 44/576 частин вказаного домоволодіння на підставі рішення Ленінського народного суду м. Харкова від 05.06.1978 року; за ОСОБА_6 - 20/192 частин на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.06.2016 року та 73/576 частин на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 16.06.2017 року; за ОСОБА_7 -

223/576 частин на підставі свідоцтва про право власності, виданого 04.02.1959 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради м. Харкова.

З рішення Ленінського народного суду м. Харкова від 05.06.1978 року по справі №2-644/1978 р. вбачається, що ОСОБА_3 отримав право власності на 44/576 частин домоволодіння за зазначеною адресою в порядку спадкування за законом після смерті своєї дружини ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 1995 року.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Другої ХМДНК №165/02-31 від 02.02.2021 року нотаріус не має можливості видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на 44/576 частин домоволодіння за зазначеною адресою у зв`язку з тим, що відсутній увесь обсяг документів на підтвердження родинних відносин позивачки з батьком, а саме свідоцтво про укладення шлюбу. Також з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на день смерті за однією адресою. Факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном підтверджується копією будинкової книги по АДРЕСА_1 з відповідними записами, де є запис про реєстрацію спадкодавця - з 04.08.1969 року по день смерті, спадкоємиці - з 11.08.1989 року по цей час.

Копія зазначеної будинкової книги, виданої відділом міліції м.Харкова 07.03.1984 року, надана позивачкою до суду.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61913297 від 02.10.2020 року Другою ХМДНК 02.10.2020 року була заведена спадкова справа №447/2020 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді Другої ХМДНК від 17.09.2021 року №2014/02-14 на запит суду після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), було заведено спадкову справу №447/2020. 02 жовтня 2020 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ було зареєстровано заяву про відкриття спадкової справи від імені дочки спадкодавця ОСОБА_1 . 02 лютого 2021 року від імені ОСОБА_1 було зареєстровано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Інших заяв не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. При цьому, в матеріалах спадкової справи є відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву щодо надання копії заповіту, посвідченого Другою ХДНК від 31.05.1984 року за р.№3-1398 від імені ОСОБА_3 , який заповідав все своє майно гр. ОСОБА_14 .

За клопотанням представника позивачки з Другої ХМДНК була витребувана копія спадкової справи №447/2020 від 02.10.2020 року, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 .

З матеріалів спадкової справи №447/2020 вбачається, що ОСОБА_15 , на ім`я якої було складено заповіт ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто ще до смерті спадкодавця.

Факт родинних відносин між ОСОБА_16 та спадкодавцем ОСОБА_3 як дочкою та батьком підтверджується наданими до суду письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому батьком зазначений « ОСОБА_13 »; копією судового рішення по справі №642/5300/16-ц, в якій позивачка була залучена до участі в справі як спадкоємець ОСОБА_3 ; копією будинкової книги, в якій містяться записи про реєстрацію як спадкодавця, так і позивачки; копіями заяви та довідки про склад сім`ї адміністрації Холодногірського району м.Харкова від 16.03.2016 року, в яких ОСОБА_3 зазначений батьком ОСОБА_1 .

Відповідачка по справі ОСОБА_2 є онукою спадкодавця, що вбачається з наданих нею копій свідоцтва про народження від 12.09.1977 року та свідоцтва про шлюб від 10.09.1994 року, на час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована у домоволодінні по АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У роз`ясненнях, що містяться в п.п.2,20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р.№7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про встановлення факту родинних відносин між позивачкою та її батьком ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та встановлення зазначеного факту необхідно позивачці для вирішення питання щодо оформлення своїх спадкових прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, серед яких є і визнання права.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р.№7 «Про судову практику у справах про спадкування» та п.п. 1, 3.1. Роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року щодо правового режиму спадкового майна, часу відкриття спадщини, її прийняття та кола спадкоємців застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Правовідносини сторін щодо спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 регулюються Цивільним кодексом України (в ред. 1963 р.)

Виходячи з положень частин 1 та 2 ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як зазначено у ст. 527 ЦК України (в ред. 1963 р.), спадкоємцями можуть бути особи, які знаходилися живими у моменту смерті спадкодавця, також діти померлого, зачаті за його життя і народжені після його смерті.

Частиною 1 ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) передбачено, що спадкоємцями першої черги являються у рівних частках діти (у тому числі і всиновлені), подружжя і батьки (усиновителі)- померлого, тому спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_18 (до шлюбу ОСОБА_17 ).

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) зазначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців від дня відкриття спадщини фактично вступив до управління або володіння спадковим майном або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Позивачка прийняла спадщину відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК України (в ред. 1963 року).

Щодо посилання представника третьої особи на наявність у вищезазначеному домоволодінні самовільних будівель та відмови у позовних вимогах ОСОБА_1 у повному обсязі у зв`язку з цим, бо особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна не набуває права власності на нього, суд зазначає наступне.

В своїх поясненнях представник третьої особи посилається на Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якій мається вказівка на технічний паспорт, виготовлений КП ХМБТІ по матеріалам інвентаризації 22.06.2005 року, згідно з яким загальна площа житлового будинку літ. А-1становить 91,8 кв.м, житлова площа - 42,7 кв.м, загальна площа житлового будинку літ.Б-1 становить 113,4 кв.м, житлова - 74,0 кв.м. При цьому самовільно побудовано: житлова прибудова літ.Б-1 (приміщення №4-4 площею 16,5 кв.м, приміщення №4-2 площею 6,1 кв.м переобладнано із житлового в кухню, приміщення №6-3 площею 12,3 кв.м переобладнано із кухні в житлове).

Представником позивачки до суду наданий технічний паспорт щодо домоволодіння по АДРЕСА_1 , який було виготовлено ФОП ОСОБА_19 17 листопада 2021 року.

Відповідно до вказаного техпаспорту загальна площа житлового будинку літ. А-1 становить 91,8 кв.м, житлова - 42,7 кв.м, загальна площа житлового будинку літ.Б-1 становить 113,4 кв.м, житлова - 74,0 кв.м, що відповідає розмірам житлових будинків, зазначеним у поясненнях ХМР з посиланням на техпаспорт КП ХМБТІ 2005 року.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_19 №211-11/2021 від 05.11.2021 року у вказаному вище домоволодінні самочинне будівництво та переобладнання відсутні.

В житловому будинку літ.Б-1 відповідно до технічного паспорту ФОП ОСОБА_19 від 17.11.2021 року наявне приміщення №4-4 площею 16,5 кв.м, яке розташоване в прибудові літ. Б1-1, рік його побудови 1969, але інформація про нього як самовільно побудоване - відсутня.

В довідці ФОП ОСОБА_19 від 05.11.2021 року №211-11/2021 міститься посилання на Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року зі змінами від 09.08.2012 року, та ст.152 Житлового кодексу зі змінами, внесеними згідно із Законом №3187-12 від 06.05.1993 року, в редакції Закону №191-VIII від 12.02.2015 року, відповідно до змісту яких індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року, не потребують прийняття до експлуатації.

Окрім того, відсутні дані в технічному паспорті ФОП ОСОБА_19 від 17.11.2021 року про переобладнання приміщення 6-3 площею 12,3 кв.м зі службового в житлове та приміщення 4-2 площею 6,1 кв.м з житлового під кухню.

У довідці ФОП ОСОБА_19 від 05.11.2021 року №211-11/2021 також міститься посилання на Постанову КМУ від 07.06.2017 року №406, якою затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, згідно п.1 якого до вказаного переліку відносяться роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування; відповідно до п.6 Переліку зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд, зокрема літніх душових, навісів,тощо, також не потребує прийняття цих об`єктів до експлуатації.

При цьому суд звертає увагу, що позовні вимоги ОСОБА_1 пов`язані з визнанням за нею права власності в порядку спадкування за законом на 44/576 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 після смерті її батька ОСОБА_3 , у зв`язку з чим наявність у домоволодінні самочинно побудованого або переобладнаного приміщення не може бути підставою для відмови у позовних вимогах позивачки у повному обсязі.

За адресою розташування вищезазначеного домоволодіння на час розгляду справи в суді будь-які самочинно побудовані або переобладнані приміщення, які б впливали на розмір загальної та житлової площі житлових будинків по АДРЕСА_1 , та які б були виключені зі спадкової маси, відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Судові витрати залишаються за позивачкою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282, 315 ЦПК України, ст.ст. 524, 527, 529, 548, 549 ЦК України 1963 року, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на 44/576 частин домоволодіння з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин та вважати, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом на 44/576 частин домоволодіння з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 (житловий будинок літ.А-1 загальною площею 91,8 кв.м, житловою площею 42,7 кв.м та літ.Б-1 загальною площею 113,4 кв.м, житловою площею - 74,0 кв.м), після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 23 грудня 2021 року.

Суддя Є.Б. Ольховський