Справа № 323/2185/21
13.12.2021 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Плечищевої О.В., при секретарі судового засідання Лавданській Н.О., провівши судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ "Приватбанк", треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Оріхівський відділ державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в :
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що нею в 2013 році було отримано кредит на загальну суму 9000 грн. на кредитну картку в ПАТ КБ «Приватбанк».
В травні 2021 року поштою від Оріхівського РВ ДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надійшла постанова про арешт коштів боржника від 17.05.2021 року і з`ясувалося, що існує відкрите виконавче провадження № 55759735 про стягнення з неї на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у сімі 126945 грн. 17 коп.
Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за № 9665 від 09.10.2017 року.
Позивач вважає, що нотаріус не мала вчиняти виконавчий напис, адже їй не зрозуміло за який період проводилося стягнення за виконавчим написом, також нотаріус не перевірила безспірність заборгованості, адже нею здійснювалося часткове погашення заборгованості по даному кредиту.
Крім цього, приватний нотаріус взагалі не мала права вчиняти вказаний виконавчий напис по стягненню заборгованості за споживчим кредитом, оскільки це заборонено законодавством. З дня виникнення права вимоги за кредитом минуло більше трьох років і відповідно нотаріус не мала права вчиняти виконавчий напис.
Позивач зазначає, що жодної вимоги від ПАТ КБ «Приватбанк» про сплату заборгованості вона не отримувала.
В судове засідання позивач проохала провести без її участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі з викладених у позовній заяві обставин.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, судовою повісткою під розпис, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надавав.
Третя особа: представник Оріхівського відділу державної виконавчої служби у Пологівському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленою про розгляд справи.
Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання теж не з`явилася, надавши копії виконавчого напису та документи на підставі яких він вчинявся, прохала справу розглянути без її участі.
Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 09.10. 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міьского нотаріального округу Бондар І.М. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н вiд 20.03.2013 2018 року, укладеним останньою з ПАТ КБ «Приватбанк», заборгованості за період з 20.03.2013 року по 31.08.2017 рік в сумі 126 945 грн. 17 коп. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8634, 13 грн; прострочена заборгованість за відсотками 105 558, 89 грн; пеня та комісія 3850, 00 грн. та штраф 5902, 15 грн.
За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто зі стягувача 3000 грн.
Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієїстатті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,закономвстановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус не впевнився у відсутності заперечень боржника щодо заборгованості.
Суд також бере до уваги відсутність доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від кредитора первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового або повного погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).
Наведені обставини також вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивачка звернулась до суду після стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечуючи існування боргу, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні.
За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу.
Згідно правової позиції, висловленої у постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15-ц, правового висновку в постанові ВСУ від 05.07.2017 р. №6-887/цс 17 у разі встановлення судом фактичних обставин, що спростовують безспірність заборгованості, порушення вимог закону про порядок видачі виконавчого напису, підлягає захисту право боржника, що дає підстави задовольнити вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати виконавчий напис, вчинений 09.10.2017 та зареєстрований в реєстрі за №9665 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, яким запропоновано стягнути заборгованість з ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 126945,17 грн. - таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду безпосередньо або через Оріхівський районний суд Запорізької області. У цьому разі 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 23 грудня 2021 року.
Суддя : О.В.Плечищева