Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4170/19
Провадження 2/711/125/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя: Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

встановив:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося в Придніпровський районний суд м. Черкаси до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 2 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

28.08.2019 року ОСОБА_1 подав до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання про закриття провадження у справі оскільки набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про ой самий предмет із тих самих підстав (т.1 а.77.) Аналогічне клопотання з тих самих підстав подане ОСОБА_1 20.01.2020 року (т.1 а.142).

Представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, 02.02.2021 року на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 направлялася судова повістка про його виклик в судове засідання на 15.30 год. 25.02.2021 року (а.с.185). Вказаний виклик повернуто на адресу суді зі зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.203)

Відповідно до ч.3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але не з`явився в судове засідання та причини неявки суду не повідомив.

Також виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 25.02.2021 був здійсненим шляхом направлення SMS- повідомлення на його телефонний номер, який вказаний ОСОБА_1 в його заявах. SMS- повідомлення доставлено на телефонний номер ОСОБА_1 02.02.2021 року о 17:01. (а.с.202).

Також суд враховує що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «ФПК «ГРОСС» проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «Гержик проти України») суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) цивільного судочинства, встановлених статтею 2 ЦПК України.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції», «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що клопотання про закриття провадження не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з Рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» установлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Так, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.08.2017 року позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволені частково (справа №552/7810/14-ц).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 2146 грн. 43 коп., 3% річних в сумі 136 грн. 90 коп., інфляційні в сумі 413 грн. 88 коп. Як вбачається з мотивувальної частини рішення, заборгованість виникла у період з 12.08.2011 року по 30.08.2013 року.

Звертаючись 22.05.2019 року до суду з позовом, Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» просить стягнути заборгованість, яка виникла за період з 01.11.2014 року по 01.04.2019 року.

Отже предмет позову у цивільній справі №552/7810/14-ц та у цій справі не є ідентичним,тому доводи відповідача про наявність обставин для закриття провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України є передчасними.

На підставі наведеного, ст. 255 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в закритті провадження у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 01.03.2021 року.

Головуючий: Р. В. Демчик