КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №754/6371/21 Головуючий у 1 інстанції: Лісовська О.В.

Провадження №22-ц/824/16342/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

14 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

за участю секретаря Стеблиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Анна Олегівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко А.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, старший державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко Анна Олегівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 7970 від 16.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» боргу у розмірі 35 112,62 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4700,00 грн.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції АТ «Ідея Банк»подало апеляційну скаргу, в якій просило додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні витрат на професійну допомогу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказувало, що надані представником позивача документи не містять детального розпису наданих адвокатом клієнту правових послуг з зазначенням вартості таких, зокрема, витраченого часу.

Зазначало, що разом із позовною заявою документи, що підтверджують понесені витрати на професійну правову допомогу, подані не були, а подавались в процесі розгляду справи, коли на відсутності таких наголошував відповідач.

Зауважувало, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу є непідтвердженою та повинна бути зменшена судом до нуля.

Адвокат Циб С.В. представник ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Вказував, що позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу та докази понесених судових витрат у відповідності до вимог законодавства. Зазначав, що відповідачем не надано доказів неспівмірності витрат на правничу допомогу, тому відсутні підстави для зменшення їх розміру.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Адвокат Циб С.В. представник ОСОБА_1 у письмових поясненнях просив справу розглядати без участі позивача та його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 7970 від 16.02.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» боргу у розмірі 35 112,62 грн.Стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

У відповіді на відзив адвокат Циб С.В. представник ОСОБА_1 зазначав, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України надасть докази розміру понесених позивачем судових витрат не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення. (а.с. 153-158)

25 серпня 2021 року адвокат Циб С.В. направив на адресу суду заяву про долучення доказів щодо понесених судових витрат. (а.с. 183-189)

Як вбачається із заяви про долучення доказів щодо понесених судових витрат, яка надійшла до суду 19 липня 2021 року, розмір витрат на правничу допомогу становить 4 700 грн. (а.с. 159-161)

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137, ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).

У ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На виконання вимог ст. 134 ЦПК України у позовній заяві адвокат Циб С.В. представник ОСОБА_1 зазначив, що позивач розраховує понести судові витрати на надання правничої допомоги у розмірі 5 500 грн. (а.с. 2-9)

У матеріалах міститься копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Циб С.В. серії АЕ №1063617 від 02 квітня 2021 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №4350 від 07 червня 2019 року, копія Договору №01/04-02 про надання правничої (правової) допомоги від 02 квітня 2021 року. (а.с. 33-35)

Відповідно до п. 3.1, 4.1, 4.2 Договору №01/04-02 від 02 квітня 2021 року протягом п`яти робочих днів після надання послуг за окремим замовленням адвокат складає акт наданих послуг у двох примірниках по одному для кожної сторони Договору. Вартість адвокатського гонорару за цим Договором визначається у Додаткових угодах до цього Договору. Оплата підлягає перерахуванню клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок адвоката або внесенню готівкою в касу адвоката протягом строків передбачених відповідною Додатковою угодою.

На виконання зазначених вище умов Договору 01/04-02 від 02 квітня 2021 року сторонами підписано Додаткову угоду №1 від 02 квітня 2021 року, Акт виконаних робіт від 20 квітня 2021 року до Додаткової угоди №1 від 02 квітня 2021 року, Додаткову угоду №3 від 12 липня 2021 року, Акт виконаних робіт від 13 липня 2021 року до Додаткової угоди №3 від 12 липня 2021 року. (а.с. 36, 162-164)

Відповідно до умов Додаткової угоди №1 сторони вирішили, що адвокат надає клієнту правову допомогу за договором від 02 квітня 2021 року №01/04-02 у вигляді окремого замовлення, зміст якого складає: складення адвокатських запитів з метою збору документів, які необхідні для підготовки позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також складення позовної заяви про визнання виконавчого напису; вартість адвокатського гонорару за надання правничої допомоги складає 2 700 грн, з яких 1500 грн підлягають перерахуванню клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок адвоката протягом доби з моменту підписання даної додаткової угоди та 1200 грн підлягають перерахуванню клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок адвоката протягом двадцяти діб з моменту підписання даної додаткової угоди.

Згідно умов Додаткової угоди №2 сторони вирішили, що адвокат надає клієнту правову допомогу за договором від 02 квітня 2021 року №01/04-02 у вигляді окремого замовлення, зміст якого складає: складення відповіді на відзив на позовну заяву; вартість адвокатського гонорару за надання правничої допомоги складає 2 000 грн, з яких 500 грн підлягають перерахуванню клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок адвоката протягом доби з моменту підписання даної додаткової угоди та 1500 грн підлягають перерахуванню клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок адвоката протягом десяти діб з моменту підписання даної додаткової угоди.

Адвокатом Циб С.В. представником ОСОБА_1 на підтвердження оплати витрат на правничу допомогу надано копії квитанцій №ПН1972245 від 02 квітня 2021 року на суму 1500 грн, №31771787 від 09 квітня 2021 року на суму 1200 грн, №33338772 від 13 липня 2021 року на суму 500 грн, №33543864 від 23 липня 2021 року на суму 500 грн, №33346153 від 29 липня 2021 року на суму 500 грн, №33744567 від 04 серпня 2021 року на суму 500 грн. (а.с. 165-167, 186-188)

Загальна сума понесених витрат становить 4 700 грн.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що надані представником позивача документи не містять детального розпису наданих адвокатом клієнту правових послуг з зазначенням вартостітаких, оскільки детальний опис наданих послуг містить у заяві про долучення доказів щодо понесених судових витрат, яка була подана до суду разом із відповіддю на відзив, а їх вартість зазначена у Додатковій угоді №1 від 02 квітня 2021 рокута Додатковій угоді №3 від 12 липня 2021 року.

Щодо досилань апелянта на подання доказів понесення витрат на правничу допомогу під час розгляду справи, а не разом із позовною заявою, то відповідно до норм ЦПК України докази понесення певного розміру витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, що і було дотримано адвокатом Циб С.В. представником ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції правильно враховано, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 4700 грн є співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, обсягом наданих адвокатом послуг. Суд апеляційної інстанції погоджується з таким розміром витрат на правничу допомогу, оскільки такий розмір визначено судом першої інстанції виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 383, 384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко