Справа № 645/5031/20
Провадження № 2-з/645/26/21
УХВАЛА

Іменем України

25 лютого 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Іващенко С.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС", третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки недійсними,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», яким просить визнати недійсним з моменту підписання кредитний договір № 6/42004/840-К/173 від 14.01.2004, підписаний між ним та відповідачем; договір іпотеки № 6/4/2004/980-3/175 від 14.01.2004, укладений між ним та відповідачем та договір поруки № 6/4/2004/840-П/174 від 14.01.2004, укладений між третьою особою ОСОБА_2 та відповідачем.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.02.2021 замінено неналежного відповідача ПАТ КБ Надра" по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 на належного ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС".

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд винести ухвалу про забезпечення позовних вимог шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС м. Харкова Казьонної О.К. до прийняття рішення по справі.

Сторони до судового засідання не викликалися.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцем знаходження предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В ч.1ст. 150 ЦПК України зазначається, що позов забезпечується зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до роз`яснень п. 4постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжитті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Клопотання про заборони вчиняти будь які дії, яке є фактичним зупиненням виконання, зокрема і має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення, підтверджені певними доказами.

У зазначеній справі позивачем не наведено обґрунтованих підстав зупинення виконання виконавчого документу, не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення виконання рішення суду за виконавчим листом, встановити підстави для зупинення стягнення за виконавчим листом без дослідження матеріалів справи та виконавчого провадження не можливо. Лише наявність в провадженні суду справи про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними не є підставою для зупинення його виконання, крім того, позивачем не наведено обґрунтованих мотивів неможливості повороту виконання у разі визнання договорів недійсними.

За таких обставин, вважаю, що подана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.150-153, 258-260, 268 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС", третя особа: ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору поруки недійсними - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя