ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» лютого 2021 року

м. Харків

справа № 953/3431/20-ц

провадження № 22ц/818/2111/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», представник позивача Брижань Ю.В.,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа арбітражний керуючий Кошовський С.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року в складі судді Черняка В.Г.

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: арбітражний керуючий ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У червні 2020 року арбітражний керуючий Кошовський С.В. звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі, яка мотивована тим, що постановою Господарського суду Харківської області від 22 травня 2019 року у справі № 922/1149/19 фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Вказав, що банк був обізнаний про справу про банкрутство, оскільки в рамках такої справи заявив свої вимоги до банкрута на загальну суму 1 793 451,01 грн за кредитним договором № 272346272, у зв`язку з чим просив закрити провадження у даній справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не з`ясував, що боржником у справі № 922/1149/19 є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , а стороною кредитного договору, за яким стягується заборгованість, є фізична особа ОСОБА_1 і позовні вимоги банку заявлені до відповідача як до фізичної особи. Вважав, що розгляд позовних вимог до поручителя в межах справи про банкрутство боржника не передбачено чинним законодавством.

19 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції від арбітражного керуючого Кошовського С.В. та ОСОБА_1 електронною поштою та поштою надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони вважали судове рішення законним, а апеляційну скаргу необгрунтованою. При цьому посилалися на положення Кодексу України з процедур банкрутства (стаття 7), згідно якої всі майнові спори, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом. Також, зазначили, що процедурою банкрутства права позивача жодним чином не порушені, а навпаки направлені на задоволення кредиторських вимог, оскільки кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника.

Також, 22 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою, яке залишено без задоволення за відсутністю доказів щодо цього (лікарняний лист, довідка лікаря тощо).

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22 червня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Перший український міжнародний банк» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 272346272, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 1 699 000,00 грн, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Позичальник зобов`язується використати кредит виключно за таким цільовим призначенням: на рефінансування кредитної заборгованості перед банком, яка виникла на підставі генерального договору про надання банківських послуг № МБ-ГЛ-КНА-476 від 05 вересня 2016 року, укладеного між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арілл».

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 22 червня 2018 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 272346280, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором та відповідає перед кредитором як солідарний боржник з основним боржником.

Постановою Господарського суду Харківської області від 22 травня 2019 року у справі № 922/1149/19 визнано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Вказаною постановою встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має заборгованість, зокрема, перед Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором № 272346272 від 22 червня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14 листопада 2019 року визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до банкрута на загальну суму 1 793 451,01 грн.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII(далі - Кодекс № 2597-VIII).

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Відповідно до статті 7 Кодексу № 2597-VIII спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (частина третя вказаної статті).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції встановивши, що постановою Господарського суду Харківської області від 22 травня 2019 року у справі визнано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, звернувши увагу на те, що в рамках вказаної справи Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» вже заявлено, а судом визнано, вимоги кредитора Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до банкрута фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на загальну суму 1 793 451,01 грн на підставі кредитного договору № 272346272 від 22 червня 2018 року, який є предметом даного позову, внаслідок чого обґрунтовано зробив висновок про наявність підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України для закриття провадження у цій цивільній справі, яка, як правильно вважав суд, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися господарським судом, який розглядає справу про банкрутство.

За наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача цивільна справа за позовом до такого позивача не може бути порушена, а у випадку її порушення - підлягає закриттю.

Якщо при розгляді цивільної справи з`ясується, що стосовно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом, провадження у цивільній справі підлягає закриттю за пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Окремих вимог до поручителя банком не заявлено.

В суді апеляційної інстанції представник банку підтвердив, що дійсно банк заявив вимоги як кредитор до банкрута в рамках процедури банкрутства. Процедура банкрутства ще триває.

Таким чином, виходячи з того, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає за необхідне відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційну скаргу залишити без задоволення, судове рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 26 лютого 2021 року.