Справа № 504/3647/20
Номер провадження 2/504/1248/21
25.02.2021смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Сафарової А.Ф.,
за участю секретаря судових засідань Бабічук О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 , який в подальшому уточнено, про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.09.2020 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Позивач зазначив, що даний житловий будинок він разом із дружиною ОСОБА_3 придбав у 2000 році. Дружина померла у 2010 році. За зазначеною адресою зареєстрована донька його померлої дружини ОСОБА_2 , яка після реєстрації шлюбу у 2010 році не проживає за адресою місця реєстрації та не підтримує жодних стосунків із позивачем. На теперішній час в нього скрутне матеріальне становище і він вимушений реалізувати будинок. Він звертався до відповідачки із проханням знятися з реєстрації добровільно, але спроба урегулювати питання мирним шляхом в досудовому порядку була марною. Тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.
В судові засідання, призначені на 26.01.2021 р. та 25.02.2021 р. відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце проведення яких був сповіщена своєчасно, належним чином за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак до суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» про невручення у зв`язку з іншими причинами, а саме непроживання особи за зазначеною адресою.
Згідно ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, повідомлення про виклик відповідача у судове засідання, призначене на 25.02.2021 р. було розміщено на офіційному веб-порталі Судової влади України.
Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Представник третьої особи - Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від Голови Фонтанської сільської ради надійшов лист від 25.01.2021 року № 02-20/152 про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Вирішення справи, третя особа залишила на розсуд суду.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи повторну неявку в судові засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 , що вбачається із довідки №1816 від 17.09.2020 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою сільським головою Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області Мішиною Н.П. Інформація щодо дати реєстрації у будинку відсутня.
Житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Лиманської районної державної нотаріальної контори Одеської області Лисак А.В. 11.09.2020 року та зареєстрованого в реєстрі за №1-715.
З акту обстеження, складеного 29.09.2020 року депутатом Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області Василишин Ю.І. в складі сусідів вбачається, що при відвідуванні будинку АДРЕСА_1 проживання ОСОБА_2 не виявлено та остання з 2007 року не проживає в зазначеному будинку.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.
Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України, з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами ст. ст.16, 386, 391 ЦК України.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
З огляду на те, що Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15).
Позивачем доведено, що реєстрація відповідача у належному йому будинку створює об`єктивні незручності та суттєві перешкоди у користуванні зазначеним майном.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Судом встановлено, що відповідач по справі не є членом родини позивача, не отримувала право на спадщину після смерті матері на зазначений будинок, не є власником будинку, не проживає в будинку та не користується житловими площами у ньому.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.
При вирішенні питання щодо стягнення судового збору з відповідача відповідно до норм ч.1 ст.141 ЦПК України суд враховує клопотання позивача про відмову від стягнення на його користь судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 141, 223, 258, 259, 265, 280-283, 289 ЦПК України,
Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , 1982 року народження такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 , встановивши порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, в разі набрання ним законної сили є підставою для зняття ОСОБА_2 , 1982 року народження з реєстрації місця проживання за адресом: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25.02.2021 року.

Суддя Сафарова А. Ф.