РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

з участю: секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника третьої особи Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради - Борисової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 569/10799/19 за позовом ОСОБА_4 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2019 року в провадження судді Рівненського міського суду Рівненської області Смолій Л.Д. надійшла позовна заява ОСОБА_4 до Рівненської міської ради , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позову позивач вказує, що вказане рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства, є таким, що порушує його права та підлягає скасуванню, так як 28 травня 2008 року між ним та ВАТ «Рівнельон» було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого він придбав цілісний майновий комплекс (надалі ЦМК) ВАТ «Рівнельон», до складу якого увійшла частина будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру, огорожа території льонокомбінату. Іншою частиною кущового інформаційно-обчислювального центру (надалі КІОЦ) на праві спільної часткової власності володіє ОСОБА_2 . В 2012 році остання без жодних на те підстав розпочала самочинне будівництво прибудови до КІОЦ, яке розміщене впритул до цегляної огорожі ЦМК «Рівнельон», що спричиняє завдання шкоди огорожі та заблоковано можливість облаштувати єдиний пожежний проїзд на територію ЦМК «Рівнельон». Відповідно до перевірки проведеної Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Рівненській області встановлено, що добудова до КІОЦ ОСОБА_2 проводилася з істотними порушенням норм законодавства та має ознаки самочинного будівництва. Оскільки ОСОБА_2 не повідомила відповідача про наявність самочинного будівництва на вказаній земельній ділянці, відповідно вказала недостовірні відомості у документах, зокрема на кадастровому плані земельної ділянки, що є підставою для відмови в продажі земельної ділянки, тому оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм законодавства. Окрім того, межі земельної ділянки, про продаж якої було прийняте оскаржуване рішення, згідно з планом виходять за межі цегляної огорожі льонокомбінату, в результаті чого огорожа опиняється на цій земельній ділянці. Також, з ним як суміжним землекористувачем не погоджені межі земельної ділянки, про продаж якої було прийнято рішення відповідачем. При прийняті оскаржуваного рішення відповідач не врахував його інтереси, а тому воно підлягає до скасування.

Ухвалою судді Смолій Л.Д. від 18 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 8 вересня 2020 року суддя ОСОБА_5 звільнена у відставку.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2020 року справа № 569/10799/19 розподілена судді Рівненського міського суду Рівненської області Кучиній Н.Г.

Ухвалою від 29 вересня 2020 року прийнято до провадження судді Кучиної Н.Г. цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Рівненської міської ради , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача Рівненської міської ради Чепиль М. подав до суду відзив на позовну заяву, вказавши, що оскаржуване рішення РМР було прийняте із дотриманням всіх норм земельного законодавства, Положення про порядок продажу земельних ділянок у межах м. Рівного, в порядку і спосіб, що ними передбачений. Заявником були додані всі документи передбачені ст. 128 ЗК України та Положення про порядок продажу земельних ділянок у межах м. Рівного. Зазначає, що проект рішення РМР «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 » у відповідності до Положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», Регламенту Рівненської міської ради сьомого скликання, Положення про постійні комісії Рівненської міської ради сьомого скликання пройшов процедуру розроблення проекту, оприлюднення та розгляду. Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради підготувало проект рішення про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки, який був погоджений всіма комісіями без зауважень, а тому підстав для невнесення його на розгляд сесії ради не було. Таким чином, вважає, що підстави для його скасування відсутні, права позивача не були порушені жодним чином.

Що ж стосується посилань позивача про розташування на спірній ділянці об`єктів самочинного будівництва, зазначає, що Постановою Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.07.2020 у справі № 569/4723/17 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково - рішення Рівненського міського суду від 07.03.2018 та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 14.08.2018 скасовано, провадження у справі за позовом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва, закрито.

Крім того, подав до суду заяву 15.10.2019 року про застосування строку позовної давності до позовних вимог ОСОБА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 подала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що позивач вводить суд в оману, плутаючи дві різні земельні ділянки і аргументуючи цим незаконність винесення рішення, оскільки судовий спір про знесення самочинної добудови до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне, проте в даній позовній заяві вимогою позивача є скасування рішення відносно земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . Про відсутність погодження меж земельної ділянки зазначає, що чинним законодавством не встановлено порядку складання акту погодження меж земельної ділянки, акт прийомки-передачі межових знаків складається уже після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Крім того, вказує на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з вказаним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовольнити позов з підстав наведених в позовній заяві та у письмових поясненнях.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позову, оскільки до матеріалів справи було долучено копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу, де є правовстановлюючі документи на майно, яке знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 є їхнім одноосібним власником. Жодних доказів того, що самочинне будівництво знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 позивач не надав, вказане самочинне будівництво знаходиться на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також, він не надав доказів, що огорожа, яка знаходиться на вказаній земельній ділянці належить йому. ЇЇ довірителька подала відповідну заяву, проект землеустрою до Рівненської міської ради, було підготовлено проект рішення, який пройшов усі погодження, без жодних зауважень посадових осіб та був прийнятий на сесії Рівненської міської ради, а тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Представник Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради Борисова І.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки ставити під сумнів проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у Управління підстав не було. Так як вказаний проект відповідав чинному законодавству було підготовлено проект рішення про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки. В зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення жодні права позивача порушені не були.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення відповідача та третіх осіб, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що 28 травня 2008 року, між ОСОБА_4 та ВАТ «Рівнельон» було укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Рівнельон». До складу ЦМК увійшла частина будівлі кущового інформаційно- обчислювального центру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , (далі - КІОЦ), що стверджується витягом про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на будівлі і споруди, придбані за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу від 28.05.2008 року № 3447, виданий Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» від 03.06.2008 року № 19063071 (т. 1 а.с. 9-18).

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Така ж норма вказана і в ч. 3ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"про те, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцієюі законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 », зокрема: затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки несільськогосподарського призначення загально площею 547 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 громадянці України ОСОБА_2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень); включено земельну ділянку загально площею 547 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що підлягають продажу, та вирішено провести її експерту грошову оцінку; вирішено продати способом викупу земельну ділянку несільськогосподарського призначення загально площею 547 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 громадянці України ОСОБА_2 для розміщення експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень), без права розміщення на ній гральних автоматів та залів грального бізнесу, як власнику розташованого на цій земельній ділянці обєкта нерухомого майна; Управлінню комунальною власність в 25-денний строк з моменту прийняття цього рішення доручено укласти з громадянкою ОСОБА_2 договір про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, що становить 10% від вартості земельної ділянки, визначеної за нормативної грошовою оцінкою земельною ділянки (т. 1 а.с. 23, 24).

Постановою Рівненського міського суду від 12.01.2017 року у справі № 569/5402/16-а було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 року постанову Рівненського міського суду від 12.01.2017 року залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного суду від 03 квітня 2019 року постанову Рівненського міського суду від 12.01.2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2017 року скасовано та провадження у справі закрито, з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Рішенням Рівненського міського суду від 07.03.2018 року по справі № 5694723/17 позовні вимоги Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкту задоволено.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року у справі № 569/4723/17 рішення Рівненського міського суду від 07.03.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 14 серпня 2018 року скасовано.

Провадження у справі за позовом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкту, закрито.

Вищевказаною постановою провадження у справі за позовом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкту, закрито з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Проте, судом встановлено, що 16 липня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року, на підставі направлення № 791, наказу № 791-п від 11 липня 2013 року та у зв`язку із зверненням ОСОБА_4 від 10 червня 2013 року проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва «добудова до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру на АДРЕСА_1 ».

За результатами перевірки складено акт від 16 липня 2013 року (т. 1 а.с. 241-243), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено, що в період 2006-2007 років самовільно (без належного затвердження проектної документації) проведено добудови до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру на АДРЕСА_1 , а саме:

- влаштована добудова до приміщення сходової клітини «7» (технічний паспорт № ПФ-4 на приміщення в будівлі КІОЦ на АДРЕСА_1 виготовлений Рівненським бюро технічної інвентаризації 04 червня 2001 року) розміром 2,4х2,95м висотою 2,1м фундамент бетонний, стіни цегла, покрівля металопрофіль;

- влаштована добудова до обчислювального центру «29», «41», кабінету «42», сходової клітини «50» (технічний паспорт № ПФ-4 на приміщення в будівлі КІОЦ на АДРЕСА_1 виготовлений Рівненським бюро технічної інвентаризації 04 червня 2001 року) розміром 31,9х4,35м висотою 4,2м фундамент бетонний, стіни цегла, покрівля металопрофіль;

- влаштована цегляна стіна від самовільної добудови до будівлі кущового інформаційно-обчислювального центру до будівлі виробничих майстерень (належить гр ОСОБА_2 відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 липня 2008 року, номер витягу 19480173) довжиною 8,8м, висотою 4,5м, що є порушенням частини першої статті 9 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (т. 1 а.с. 241-243).

Документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку чи право користування земельною ділянкою відсутній.

У цьому ж акті зазначено, що відповідно до додатку М ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» вищевказаний об`єкт відноситься до ІІ категорії складності.

За наслідками перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області складено на відповідача протокол про адміністративне правопорушення від 29 липня 2013 року (т.1, а.с. 248-250), відповідальність за яке передбачена статтею 97 КУпАП, а також видано припис № 344 від 29 липня 2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов`язано відповідача в термін до 06 травня 2014 року провести демонтаж самовільних добудов приміщення кущового інформаційно-обчислювального центру на вул. Фабрична, 6 в м. Рівне. Про виконання припису вимагалось повідомити Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області у строк до 06 травня 2014 року (т. 2 а.с. 5-7).

30 липня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області за результатом розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності винесено постанову № 473-Ф по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 97 КУпАП та накладено штраф у розмірі 170 грн. Згідно квитанції від 09 серпня 2013 року № 0010029 штраф сплачено у повному обсязі.

28 січня 2015 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено невиконання вимог припису № 344 від 29 липня 2013 року, а саме в термін до 06 травня 2014 року не проведено демонтаж самовільних добудов приміщення кущового інформаційно-обчислювального центру на АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 здійснено самовільні добудови до приміщення кущового інформаційно-обчислювального центру на АДРЕСА_1 , оскільки були здійснені без документів, що дають право на це.

Разом з тим, одна з самочинних прибудов до будівлі КІОЦ, а саме: цегляна стіна від самовільної добудови до будівлі КІОЦ до будівлі виробничої майстерні (розміщеної також, на спірній ділянці) розміщена на асфальтованій дорозі загального користування, яка веде до запланованого пожежного заїзду на територію Рівненського Льонокомбінату, відповідно до законодавства у сфері пожежної безпеки, що підтверджується схемою місцевості (т. 2 а.с. 12).

Доводи представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , зокрема в частині щодо відсутності доказів права власності позивача на огорожу, яка знаходиться біля будівлі по АДРЕСА_3 спростовується матеріалами справи, а саме переліком майна, що входить до цілісного майнового комплексу ВАТ "Рівнельон", затвердженого керуючим санацією Андрієвським С.О. від 28.05.2008 року (т. 2 а.с. 13,14) та договором купівлі-продажу від 28.05.2008 року № 3447 цілісного майнового комплексу ВАТ "Рівнельон" (т. 1 а.с.9-18).

Крім того, ОСОБА_4 вважає, що рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 є незаконним, оскільки він як суміжний землекористувач не погоджував межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

03 червня 2014 року ОСОБА_2 , враховуючи її клопотання, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2008 року у справі №2-6004/2008, яким за нею визнано право приватної власності на будівлю виробничих майстерень на АДРЕСА_1 , рішенням Рівненської міської ради №4111 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 547 кв.м. на АДРЕСА_1 у власність шляхом викупу для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробничих майстерень).

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про землеустрій » проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна для обєктів будівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Земельного кодексу України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

А згідно з ст. 198 цього Кодексу кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, яка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення.

Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Із змісту наведених норм слідує, що погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками (землекористувачами) є обов`язковою умовою для виготовлення кадастрового плану земельної ділянки, який є невід`ємною частиною проекту землеустрою, і відповідно, обов`язковою умовою для погодження технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 22 березня 2012 року серії ЯК №017696 (т. 1 а.с. 21,22).

Як встановлено судом ОСОБА_4 є суміжним землекористувачем, отже, при розробці технічної документації на землю обов`язковим було погодження з ним меж земельної ділянки.

Як слідує із акту обстеження і погодження меж земельної ділянки, яка планується до надання у власність (шляхом викупу) громадянці ОСОБА_2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробних майстерень) в АДРЕСА_1 від 20 серпня 2013 року та акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 08 вересня 2014 року як погодження власника суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 , так і записи про відмову в його погодженні відсутні. Доказів того, що ОСОБА_4 був повідомлений про проведення таких робіт матеріали справи також не містять і таке повідомлення заперечується позивачем, тому суд приходить до висновку, що вищезазначений проект землеустрою не відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ст. 198 Земельного кодексу України та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками.

Відповідно до ч. 2ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Згідно п. «г» ч. 3ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України).

За таких обставин суд вважає, що приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орган місцевого самоврядування має перевірити відповідність наданого проекту вимогам чинного законодавства з метою недопущення будь-яких несприятливих наслідків для прав, свобод та інтересам інших осіб. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року №5856 «Про затвердження проекту землеустрою та продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_1 » прийняте з порушенням чинного законодавства, а саме необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, в зв`язку з чим дане рішення підлягає скасуванню, а права позивача підлягають захисту.

Щодо поновлення позивачу строку на звернення до суду з позовом та обґрунтувань представника відповідача та ОСОБА_2 обставин пропуску позовної давності на звенрнення до суду з позовом, суд зазаначає таке.

Судом встановлено, що позивач 26 квітня 2016 року звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства (справа № 569/5402/16-а), про скасування рішення Рівненської міської ради 06 жовтня 2015 року № 5856 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 громадянці України ОСОБА_2 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для реконструкції та обслуговування будівлі виробничих майстерень).

Вищевказана справа була розглянута судом першої інстанції 12 січня 2017 року.

Судом апеляційної інстанції справа № 569/5402/16-а розглянута - 29.03.2017 року.

У подальшому, за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 , 03.04.2019 року постановою Великої Палати Верховного суду у справі № 569/5402/16-а скасовано судові рішення попередніх інстанцій та закрито провадження справі, у зв`язку з порушенням правил адміністративного судочинства.

Таким чином, лише після постановлення постанови Великої Палати Верховного Суду 03.04.2019 року у справі № 569/5402/16-а, якою провадження у справі закрито, позивач дізнався, що його права не захищені та порушені, а відтак 18 червня 2019 року звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦКП України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.

Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.

Враховуючи постанову Великої Палати Верховного суду у справі № 569/5402/16-а від 03.04.2019 року, якою закрито провадження у справі, суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі не є процесуальною дією суду, тотожною поверненню позовної заяви та відмові у прийнятті позовної заяви, питання про які вирішуються на стадії прийняття позовної заяви, а не під час розгляду справи по суті (наведена правова позиція викладена у постанові ВС від 24.04.2018 у справі №908/828/17).

Зважаючи на викладене, суд вважає, безпідставними посилання учасників справи на пропуск позовної давності при наявності обставин, які свідчать про переривання перебігу позовної давності у даній справі.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 52 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникати переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 за заявою № 23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Водночас правила переривання позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання (наведена правова позиція викладена у постанові ВС від 07.06.2018 у справі № 668/8830/15-ц).

На переконання суду, єдиною підставою для поновлення строку звернення до суду є поважність причин пропуску строку.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що адміністративна справа за аналогічним позовом ОСОБА_4 щодо визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року Великою Палатою Верховного суду була розглянута лише 03 квітня 2019 року, суд визнає причини пропуску поважними, обставини - об"єктивно непереборними та поновлює строк звернення ОСОБА_4 до суду з позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради, у зв`язку із пропуском їх з поважних причин

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768, 40 грн.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,268,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду з позовними вимогами щодо визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради, у зв`язку із пропуском їх з поважних причин.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Рівненської міської ради - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської міської ради від 06 жовтня 2015 року № 5856 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки несільськогосподарського призначення за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_2 для розміщення та ексаплуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості ( для реконструкції та обслуговування будівлі виробничих майстерень.

Стягнути з Рівненської міської ради на користь ОСОБА_4 сплачений ним судовий збір в сумі 768, 40 ( сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_4 .

Відповідач - Рівненська міська рада, 33028 м.Рівне, вул. Соборна, 12-а,

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, 33028 м.Рівне, вул. Соборна, 12-а,

Повний текст складений 26 лютого 2021 року.

Суддя Н.Г. Кучина