ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2263/21
Провадження №2/477/1095/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

розглянувши в підготовчому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житлову квартиру розташовану за адресою:

АДРЕСА_1 .

На обґрунтування вимог вказувала, що нотаріальному оформленню цієї спадщини, на яку вона претендує як спадкоємець першої черги спадкування за законом, заважає відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, оскільки право власності не було належним чином зареєстровано.

Посилаючись не те, що є спадкоємицею за законом і прийняла спадщину, проте не взмозі її оформити в нотаріальному порядку, хоча квартиру батько за свого життя набув законним шляхом, тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру.

В судове засіданні сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Позивачка надала заяву з проханням розглядати справу без її участі і задовольнити позов.

Представник відповідача також подав суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також зазначив про можливість розгляду справи без його участі.

Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін в підготовчому засіданні згідно ст. 200 ЦПК України, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на час смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно у виді житлової квартири за цією ж адресою.

Часом відкриття спадщини є день смерті.

На час її смерті діяли положення ЦК України 2003 року.

Так, згідно з ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Заповіту спадкодавця ОСОБА_2 судом не встановлено, тому спадкування після його смерті повинно здійснюватися за законом.

Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, виписаних у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

До спадкоємців першої черги спадкування за законом відносяться дружина, діти та батьки померлого (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до довідки Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області від 19 жовтня 2021 року на день відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_2 проживали його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 .

В той же час, з копії нотаріальної справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Вітовського нотаріального округу Сапегою О.П., вбачається, що вони добровільно відмовилися від прийняття спадщини після його смерті.

Також в цій же спадковій справі міститься заява позивачки ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , подана у передбачений законом шестимісячний термін.

Таким чином вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину.

Факт родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується копіями свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 та про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , які містяться в тій же спадковій справі

Оформивши спадщину на належну батьку землю товарного сільськогосподарського виробництва, вона отримала письмове роз`яснення приватного нотаріуса Сапеги О.П. від 12 листопада 2021 року про неможливість нотаріального оформлення спадщини за законом на квартиру через відсутність належних правовстановлюючих документів.

Так, квартиру ОСОБА_2 купив у радгоспу ім. Коларова Жотвневого (Вітовського) району Миколаївської області, на підтвердження чому є квитанція до прибуткового касового ордеру від 29 червня 1994 року, а також довідка цього підприємства від 30 червня того ж року, відповідно до якого квартира була повністю продана

ОСОБА_2 .

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 25 жовтня 2021 року, житлова квартира АДРЕСА_2 , була побудована в 1967 році.

Згідно з даними того ж технічного паспорту та довідки комунального підприємства Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації від 25 жовтня 2021 року житлова квартира (двокімнатна) має житлову площу 24,30 кв.м., загальну площу 38.50 кв.м., але право власності на неї не зареєстровано.

До 2004 року виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилося питання узаконення житлових будинків та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 1 березня 1985 року № 105 Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалися рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними по господарських книг сільських, селищних Рад із додатком списків громадян, яким ці будинки належали.

До вказаних правовідносин також підлягала застосуванню Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджені Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26.

Викладені обставини та представлені докази, зокрема й докази купівлі квартири, свідчать про те, що ОСОБА_2 , за свого життя правомірно отримав право власності на двокімнатну житлову квартиру в будинок квартирного типу і мав всі законні підстави для отримання свідоцтва про право власності на неї, але цього не здійснив.

Однак це не скасовує належність йому квартири, так як надані докази підтверджують правомірність її набуття.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також, ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що квартира належала ОСОБА_2 і це майно входило до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування має перейти до спадкоємців, тобто до позивачки, як спадкоємця за законом першої черги спадкування.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право через зміни у законодавстві щодо порядку реєстрації права власності на нерухоме майно, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом.

За викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житлову квартиру, розташовану за адресою:

АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст було складено на 23 грудня 2021 року.

Суддя Р.В. Козаченко