У Х В А Л А

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 331/2473/20

провадження № 61-19844ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Штабовенком Денисом Всеволодовичем, на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стокрас», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші», Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів, просив зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське Бюро Кредитних історій» (далі - ТОВ «Українське Бюро Кредитних історій») вилучити з кредитної історії ОСОБА_1 інформацію щодо наявності заборгованості за кредитними договорами, укладеними з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стокрас» (далі - ТОВ «Стокрас»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі - ТОВ «Гоуфінгоу»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» (далі - ТОВ «ФК є гроші»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі - ТОВ «Маніфою»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська кредитна група» (далі - ТОВ «Європейська кредитна група»).

Позов обгрунтований тим, що з реєстру кредитних історій позивачу стало відомо, що станом на 06 травня 2020 року в нього є заборгованість у розмірі 34 865,50 грн, що складається із боргових зобов`язань за споживчими кредитами, отриманими у липні 2019 року у вищезазначених кредитних установах.

Він зазначив, що не укладав з цими фінансовими установами кредитних договорів та не отримував кредитні кошти, а заборгованість за кредитними договорами відсутня. Крім того, він не надавав і не міг надавати згоду на збір, зберігання, використання та поширення інформації щодо своєї кредитної історії.

Зазначає, що в кінці липня 2019 року, іншою особою, шахрайським шляхом, оформлено на ім`я позивача кредитні договори в різних кредитних установах, на загальну суму 28 180,00 грн.

Позивач звернувся до Комунарського відділу поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області із заявою про вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 190 КК України, про що внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17 жовтня 2019 року № 0003564.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2021 року позов задоволено.

Зобов`язано ТОВ «Українське Бюро Кредитних історій» вилучити з кредитної історії ОСОБА_1 інформацію про заборгованість за кредитними договорами, укладеними з ТОВ «Стокрас», ТОВ «Гоуфінгоу», ТОВ «ФК є гроші», ТОВ «Маніфою», ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «ФК «Профіт Капітал», ТОВ «Європейська кредитна група».

Стягнено з ТОВ «Українське бюро кредитних історій» на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Українське бюро кредитних історій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Стокрас», ТОВ «Гоуфінгоу», ТОВ «ФК є гроші», ТОВ «Маніфою», ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «Європейська кредитна група», ТОВ «ФК «Профіт Капітал», про захист прав споживачів задоволено.

Доповнено рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2021 року таким змістом: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1-Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 3 650 (три тисяч шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок».

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Українське бюро кредитних історій» задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2021 року скасовано, ухвалено нове про відмову в позові.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 липня 2021 року скасовано, ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 через адвоката Штабовенка Д. В. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у зазначеній справі є вимога немайнового характеру про вилучення з кредитної історії ОСОБА_1 інформації щодо наявності заборгованості за кредитними договорами у фінансових установах у розмірі 34 865,50 грн, що випливає з вимог про захист прав споживачів, тому необхідно застосувати пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для визнання справи малозначною.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі «Загальні положення» ЦПК України, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі «Загальні положення» ЦПК України, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником постанова Запорізького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року ухвалена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Штабовенком Денисом Всеволодовичем, на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стокрас», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші», Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про захист прав споживачів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко