ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/1400/20 Головуючий в І інстанції: Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження: №22-ц/819/1614/21 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Юськів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Чернишової Вероніки Григорівни, діючої від імені Акціонерного товариства "Херсонгаз", на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2021 року, у складі судді Ведяшкіної Ю.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків,

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз", в якому, з урахуванням виправленої позовної заяви, поданої до суду 04.09.2020 року, просив:

--- зобов`язати АТ "Херсонгаз" підключити його, як споживача, до газопостачання у встановлений законом термін за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Постанови "Про затвердження Правил постачання природного газу" розділу III "Порядок постачання природного газу побутовим споживачам";

--- стягнути з відповідача на його користь моральну компенсацію, яка становить 11891,48 грн, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України;

--- зобов`язати відшкодувати йому, як побутовому споживачу, збитки (обсяг недовідпущеного природного газу), за який він сплатив та не скористався, відповідно до п.8 ч.1 постанови "Про затвердження Правил постачання природного газу" розділу VI Порядку відшкодування збитків та вирішення спорів.

Позов обґрунтовано наступним.

28 вересня 2015 року ПАТ "Херсонгаз" відключило його (позивача) від газопостачання.

В грудні 2016 року за заявою відповідача видано судовий наказ про стягнення з нього (позивача) заборгованості за надані послуги з газопостачання станом на 30 червня 2015 року в розмірі 3496,35 грн та інфляційних витрат в сумі 2754,91 грн, який за його (позивача) заявою 27 січня 2017 року було скасовано, що на його думку свідчить про відсутність в нього заборгованості, а тому він має право користуватись послугами ПАТ "Херсонгаз" за укладеним з ним договором про газопостачання, який пролонгувався та є дійсним на даний час.

У вересні 2018 року він направив до ПАТ "Херсонгаз" листа про підключення його до газопостачання, на який отримав відповідь про те, що йому необхідно надати інформацію про щомісячні обсяги спожитого ним природного газу, після чого ним було направлено лист в якому містилась ця інформація, що підтверджується копіями чеків про сплату, однак відповідач не усунув порушення та не надав обґрунтованої відмови.

Будь-яких дій по підключенню до газопостачання відповідач не вживав, тому позивач змушений звернутися до суду із зазначеним позовом.

Також зазначив, що він зробив проплату до ПАТ "Херсонгаз", що підтверджується чеками про сплату та не використав того об`єму кубів, а саме 1864 куб/м споживчого газу, за який зробив проплату.

Вказав, що він має право повернути свій споживчий об`єм, який не використав, але зробив проплату за нього.

Крім того зазначив, що внаслідок неправомірних дій ПАТ "Херсонгаз" йому було заподіяно моральну шкоду, яка становить 11 891,48 грн. Вказану моральну шкоду він пояснив завданими йому душевними хвилюваннями, пов`язаними з тим, що він через неможливість проживання у будинку змушений був відселити з будинку дочку з онукою, для чого орендував інше житло, а сам він через відсутність опалення й холод неодноразово хворів. На оренду житла та комунальні послуги орендованого житла він витратив 11 891,48 грн. Розмір моральної шкоди позивач пов`язав із вказаною сумою.

На підставі викладеного, просить задовольнити позов.

У своєму відзиві від 22 липня 2020 року представник AT "Херсонгаз" просила відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості та пропуску позовної давності.

Зазначила, що припинення газопостачання позивачу, яке відбулося 28.09.2015 року, є правомірним, оскільки ПАТ "Херсонгаз" у відповідності до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (у редакції постанови КМУ від 14 квітня 2004 року № 476), вручено споживачу попередження про припинення надання послуг з газопостачання № 85 від 13.08.2015 року, а оскільки суму боргу у розмірі 3 696,35грн не було погашено, 28.09.2015 року AT "Херсонгаз" припинило газопостачання за адресою позивача.

Також зазначила, що заборгованість позивача перед AT "Херсонгаз" за надані послуги з газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 20.05.2020 року складає 4 416,35 грн.

Вказала, що 27 вересня 2019 року позивач звертався до AT "Херсонгаз" із заявою, в якій просив зарахувати передплачений об`єм газу на особовий рахунок, додаючи свій розрахунок за період з 26.07.2013 року по 31.07.2015 року, який AT "Херсонгаз" вважає складеним з рядом помилок.

Також вказала, що наявність ухвали від 27 січня 2017 року про скасування судового наказу про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за надані послуги з газопостачання станом на 30 червня 2015 року в розмірі 3496,35грн, інфляційних втрат в сумі 2754,91грн, три відсотки річних в сумі 216,93грн, не є доказом відсутності такої заборгованості, а свідчить лише про те, що заявлені позивачем обставини підлягають перевірці в порядку позовного провадження.

Також зазначила, що позивачем пропущено позовну давність, передбачену ч.1 ст.261 ЦК України, вважаючи, що відносити, які викладені в позові, виникли до 22.02.2017 року, а позов подано 22.02.2020 року, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Крім цього, згідно акту припинення газопостачання від 28.09.2015 року AT "Херсонгаз" проведено припинення газопостачання 28.09.2015 року, отже позивач довідався про, нібито порушення свого права 28.09.2015 року, відповідно до цього, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, пропущено. Тому просила застосувати наслідки пропущення позовної давності.

Крім того, вважає позовну вимогу про відшкодування позивачу, як побутовому споживачу, збитків (обсягу недовідпущеного природного газу), за який він нібито зробив проплату, та не скористався повністю, такою, що суперечить фактичним обставинам справи.

Також зазначила, що будь яких належних доказів щодо завдання відповідачем позивачу моральної шкоди позивачем не надано.

30 вересня 2020 року ухвалою суду першої інстанції за клопотанням позивача залучено до участі в справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Херсонрегіонгаз. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання (а.с.144 т.1).

У своєму відзиві від 30.11.2020 року представник ТОВ "Херсонрегіонгаз" зазначає про пропуск позивачем строку позовної давності виходячи з того, що припинення газопостачання відбулося 28.09.2015 року, тобто право на позов виникло у позивача 29.09.2015 року, а трирічний строк позовної давності сплинув 29.09.2018 року, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Також зазначила, що з 01.07.2015 року на виконання вимог ст.16 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010 року ПАТ "Херсонгаз" проведено відокремлення функцій розподілу та постачання природного газу, тобто функції розподілу на території Херсонської області здійснює газорозподільне підприємство ПАТ "Херсонгаз" (на сьогодні AT "Херсонгаз"), а функції постачання - ТОВ Херсонрегіонгаз. Тобто, починаючи з 01.07.2015 року ліцензію на постачання природного газу за регульованими тарифами підприємству ПАТ "Херсонгаз" анульовано за рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України та ПАТ "Херсонгаз" повністю припинив діяльність з постачання природного газу. Натомість з 01.07.2015 року почала діяти ліцензія на постачання природного газу за регульованими тарифами підприємством ТОВ Херсонрегіонгаз.

У зв`язку з тим, що з 01.07.2015 року ПАТ "Херсонгаз" повністю припинило діяльність з постачання природного газу договір № 5399/85 від 12.03.2013 року про надання послуг з ПАТ "Херсонгаз" чинним визнаний бути не може.

Отже, у зв`язку з тим, що дію вказаного договору було припинено, договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГPM (AT "Херсонгаз"), до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, не було укладено, як наслідок, не укладено з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та позивачем пропущений строк позовної давності, просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2021 року у цій справі позов було задоволено частково. Суд ухвалив:

--- визнати дії Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз" щодо відключення житлового будинку АДРЕСА_2 від газопостачання, відповідно до акту від 28 вересня 2015 року протиправними;

--- зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Херсонгаз" поновити газопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 ;

--- зобов`язати ПАТ "Херсонгаз" провести перерахунок по особовому рахунку ОСОБА_1 та зарахувати надмірно сплачені ОСОБА_1 кошти у розмірі 1903,59 грн. на його особовий рахунок;

--- в іншій частині позову відмовити.

Задовольняючи частково позов, зобов`язавши ПАТ "Херсонгаз" поновити газопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 та зобов`язавши ПАТ "Херсонгаз" провести перерахунок та зарахувати надмірно сплачені позивачем кошти на його особовий рахунок, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 01.08.2015 року та станом на 01.09.2015 року у споживача ОСОБА_1 не існувало заборгованості, тому у ПАТ "Херсонгаз" не було законних підстав для складання 13 серпня 2015 року Попередження про припинення надання послуг з газопостачання, та складання 28 вересня 2015 року Акту про припинення газопостачання споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно не було законних підстав на припинення газопостачання.

Також суд виходив з того, що відповідачем не надано доказів про те, що позивач отримав Попередження про припинення надання послуг з газопостачання та дату його отримання.

Також суд виходив з того, що строк на звернення до суду із зазначеними позовними вимогами підлягає поновленню, у відповідності до ст.127 ЦПК України, як такий, що пропущений з поважних причин, визнавши позивача слабкою стороною у договорі, та відповідно таким, що підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності (Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011).

Також, задовольняючи частково позов та відмовляючи у задоволенні інших позовних вимог, зокрема і до співвідповідача ТОВ "Херсонрегіонгаз", суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, а також з того, що належним відповідачем по зазначеній цивільній справі є саме АТ "Херсонгаз".

В апеляційній скарзі адвокат Чернишова Вероніка Григорівна, діюча від імені Акціонерного товариства "Херсонгаз" просить вказане рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, зазначила, що суд не звернув увагу на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки правовідносини між сторонами виникли до 22.02.2017 року, а позивач пред`явив вимогу про зобов`язання АТ "Херсонгаз" підключити його як споживача до газопостачання 22.02.2020 року (дата завіряння копій документів), що є підставою для відмови в задоволенні позову. Крім цього, згідно акту припинення газопостачання від 28.09.2015 року AT "Херсонгаз" проведено припинення газопостачання 28.09.2015 року, отже позивач довідався про нібито порушення свого права 28.09.2015 року, про що свідчить його підпис на вказаному акті і, відповідно до цього, строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, пропущено.

Також зазначила, що судом виконано власний розрахунок, який арифметично є вірним, однак він не відповідає дійсності та не враховує положення п.161 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 №2246 та п.2 постанови КМУ від 08.06.1996 року №619 Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

Так, 13.08.2013 року за адресою позивача газовий лічильник знято та направлено на повірку, за результатом якої його визнано непридатним, про що позивача повідомлено письмово 24.10.2013 року. Розрахунок за послуги з газопостачання почали здійснювати з 14.02.2014 року, а не з 24.12.2013 року. Вказана помилка не порушує інтересів позивача, оскільки суттєво зменшує суму заборгованості.

Так, за лютий 2014 року правильний розрахунок такий:

З 01.02.2014 по 13.02.2014 відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу нараховано 38,76 м3.

38,76 х 1,098 = 42,55 грн

З 14.02.2014 розрахунок здійснено відповідно до норм споживання наступним чином:

Опалювальна площа: 109,6 м2.

Кількість днів: 15.

Норма опалювальної площі: 1 (кількість зареєстрованих осіб) х (21+10,5) = 31,5 м2. Надлишок опалювальної площі: 109,6 31,5 = 78,10 м2.

Вартість опалення (нормована площа):

опалювальна площа х норму споживання природного газу х тариф:

31,5 х 11 х 1,2078 = 418,50 грн.

Вартість опалення (за надлишок опалюваної площі понад зазначену норму):

опалювальна площа х норму споживання природного газу х тариф х коефіцієнт 1,3:

78,1 х 11 х 1,2078 х 1,3 = 1348,91 грн.

Вартість споживання газу газовою плитою:

1 х 18,3 х 1,2078 = 22,10 грн.

Вартість спожитого природного газу відповідно до норм споживання за 15 днів розраховується наступним чином:

(418,50 грн + 1348,91 грн + 22,10 грн) / 28 (к-ть днів у лютому) х 15 = 958,66 грн .

Загальна вартість спожитого природного газу за лютий 2014 року:

45,55 грн + 958,66 грн = 1001,21 грн.

Вказала, що судом першої інстанції застосовані тарифи, які або не діяли у час надання послуги, або взагалі не існували.

Окрім цього річний обсяг споживання позивача у 2014 році складає 3880,75 м3, а не менше, ніж 2500 м3, як зазначено у рішенні суду.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми, розрахунок Відповідача є вірним та повністю відповідає фактичним даним та встановленим тарифам.

Також, вказала, що поза увагою суду залишилось і те, що станом на 20.08.2014 року у позивача перед АТ "Херсонгаз" утворилася заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 2043,59 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся до Товариства з заявою про укладення договору на погашення заборгованості на 4 місяці та 21 серпня 2014 року між Товариством та позивачем укладено договір про погашення заборгованості з газопостачання, яким передбачалося розстрочення суми заборгованості, отже вказаний договір свідчить про те, що позивачу було відомо про наявну заборгованість та він погодився з правомірністю зазначеної суми, уклавши договір.

Також зазначила, що суд вийшов за межі позовних вимог та ухвалив рішення, відмінне від позовної вимоги, а саме зобов`язав відповідача провести перерахунок по особовому рахунку позивача та зарахувати надмірно сплачені позивачем кошти у розмірі 1903,59 грн на його особовий рахунок. Також, рішення суду в частині зарахування надмірно сплачених позивачем коштів у розмірі 1903,59 грн грубо порушує норми матеріального права, оскільки з 01.07.2015 року послуги з газопостачання надаються газопостачальним підприємством, яким АТ "Херсонгаз" не являється, відповідно до вимог ст.39 ЗУ Про ринок природного газу. Крім цього, судом визнано дії відповідача щодо відключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 від газопостачання відповідно до акту від 28.09.2015 протиправними. При цьому, у позовній заяві відсутня вказана позовна вимога.

Крім того, зазначила, що припинення газопостачання позивачу є правомірним та підстави поновити газопостачання відсутні, оскільки ПАТ "Херсонгаз" вручено позивачу попередження про припинення надання послуг з газопостачання № 85 від 13.08.2015 року, від підпису якого позивач відмовився, про що зроблено відмітку в акті, після цього, попередження про припинення надання послуг з газопостачання було направлено рекомендованим поштовим відправленням на адресу позивача (документи на підтвердження факту отримання повідомлення споживачем не збереглися) та оскільки суму боргу у розмірі 3 696,35 грн не було погашено, 28.09.2015 року AT "Херсонгаз" припинило газопостачання за адресою позивача.

Отже рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог та не оскаржується в частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, а саме в частині відмови у задоволенні позовних вимог до співвідповідача ТОВ "Херсонрегіонгаз", а також у стягненні з відповідача ТОВ "Херсонгаз" на користь позивача моральної компенсації в розмірі 11 891,48 грн.

У своєму відзиві адвокат Сидоренко Наталя Олександрівна, діюча від імені позивача ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу АТ "Херсонгаз" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу до належного йому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору № 5399 про надання населенню послуг з газопостачання від 12.08.2013 року, укладеного між ним та ПАТ "Херсонгаз", наявність якого учасниками справи не заперечується.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.04.2007 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок садибного типу, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.129).

Згідно Акту № 4-86-97 від 13.08.2013 року лічильник газу, встановлений в будинку, належному позивачу, був знятий (показання на лічильнику 34060) (т.2 а.с.64).

Відповідно до Акту від 13.05.2014 року лічильник газу був встановлений в будинку ОСОБА_1 13.05.2014 року після ремонту (показання на лічильнику 34060) (т.2 а.с.68).

13 серпня 2015 року представниками ПАТ "Херсонгаз" складено Попередження про припинення надання послуг з газопостачання, відповідно до якого ОСОБА_1 попереджено про наявність заборгованості станом на 01.08.2015 року в сумі 3 696,35 грн, яку необхідно сплатити протягом 10 днів з дня отримання цього Попередження.

У вказаному попередженні зазначено, що в разі несплати протягом 10 днів вказаної заборгованості ПАТ "Херсонгаз" змушений буде припинити надання послуг з газопостачання шляхом відключення оселі від діючого газопроводу на підставі абз.4 п.6 Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246 (надалі Правила), а також звернутися до суду для стягнення заборгованості у примусовому порядку. Згідно п.9 Правил повторне підключення проводиться тільки після повної оплати заборгованості споживачем та відшкодування всіх витрат з цим пов`язаних. З питань погашення або звіряння існуючої заборгованості слід звертатися до ПАТ "Херсонгаз".

Також у вказаному попередженні в графі Споживач рукописним текстом написано наступне: "отказ от подписи, с долгом не согласен". Також у графі "Представники ПАТ "Херсонгаз" наявні три прізвища з підписами (т.1 а.с.89).

Доказів про вручення вказаного попередження ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відповідно до Акту припинення газопостачання №85 від 28 вересня 2015 року, складеного представником ПАТ "Херсонгаз", споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , проведено припинення газопостачання у зв`язку з наявністю станом на 01.09.2015 року боргу за газ в розмірі 3 496,35 грн (т.2 а.с.69).

У вказаному акті позивач зазначив: "с предъявленным штрафом не согласен и отключением соответственно".

Із ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 27 січня 2017 року вбачається, що 12.12.2016 року Новокаховським міським судом Херсонської області за заявою ПАТ "Херсонгаз" видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Херсонгаз" заборгованості за надані послуги з газопостачання станом на 30.06.2015 року в сумі 3 496,35грн, інфляційних витрат в сумі 2 754,91грн, три відсотки річних 216,93грн, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 689грн (а.с.50 т.1).

Вказаною ухвалою від 27 січня 2017 року за заявою ОСОБА_1 вказаний судовий наказ № 661/3606/16-ц від 12.12.2016 року скасовано.

Скасовуючи судовий наказ, суд виходив з того, що, як вбачається із заяви ОСОБА_1 , вимоги ПАТ "Херсонгаз" щодо стягнення з нього заборгованості є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як зазначив заявник, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , ПАТ "Херсонгаз" не обслуговується, послуги з газопостачання не надаються, до того ж останнім не надано жодного належного доказу про фактичне надання вказаних послуг. Вказані обставини підлягають перевірці в порядку позовного провадження.

Відповідно до заяви від 20.09.2018 року, зареєстрованої за №180928/н/1818 28.09.2018 року, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ "Херсонгаз" з проханням відновити газопостачання, пославшись на незаконність перекриття газу та ухвалу від 27 січня 2017 року (т.1 а.с.112).

08.10.2018 року заступником голови правління AT "Херсонгаз" на адресу ОСОБА_1 направлено лист, з якого вбачається, що для врегулювання питання, викладеного у зверненні №180928/н/1818 від 28.09.2018 року, необхідно надати інформацію про щомісячні обсяги спожитого ОСОБА_1 природного газу з дати встановлення лічильника газу 13.05.2014 року до дати припинення газопостачання (т.2 а.с.57).

У відповідь на вказаний лист ОСОБА_1 подано письмову заяву від 27.09.2019 року, зареєстровану за №191003/н/1441 03.10.2019 року, якою він надає копії рахунків за спожитий газ з моменту встановлення лічильника газу 13.05.2014 року та в якій він зробив власний розрахунок за спожитий природний газ за період часу з 26.07.2013 по 31.07.2015 року, з якого вбачається, що за період з 13.05.2014 року до 28.09.2015 року ним здійснена переплата за отриманий природний газ в розмірі 2 031,86 грн (або 1864 м3) (т.1 а.с.113).

Із відповіді AT "Херсонгаз" на звернення від 03.10.2019 року вбачається, що у наданих ОСОБА_1 квитанціях вказані показання, які не відповідають дійсності на кінець розрахункових періодів, за які здійснювалися оплати, що є порушенням вимог Правил та Кодексу ГРМ. А саме: за жовтень 2014 ОСОБА_1 сплатив 30.08.2014, за вересень 2014 30.08.2014, за листопад грудень 2014 (за 500 куб.м.) 13.11.2014, за березень 2015 (обсяг 400 куб.м.) 29.01.2015, за квітень травень 2015 (за 200 куб.м.) 31.07.2015, ще раз за квітень 2015 (за 200 куб.м.) 20.05.2015.

Зазначено, що наперед можна сплатити кошти, а не обсяг газу, тому що вартість послуги розраховується щомісячно із фактичних обсягів споживання та ціни на газ, яка діяла у цей період.

Вказано, що товариство не може прийняти до уваги надані ОСОБА_1 показання лічильника та провести додаткові коригування у періоді з 13.05.2014 року (дата встановлення лічильника) по 28.09.2015 року (дата припинення газопостачання) (т.1 а.с.114).

Доказів на підтвердження того, що вказаний лист був направлений позивачу або вручений особисто матеріали справи не містять.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву надано таблицю "Нарахування та оплати за надані послуги з газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 30.06.2015", яка містить показники споживання природного газу позивачем та оплату за нього за період з лютого 2004 року по червень 2015 року (а.с.77-84 т.1).

Нормативно-правове обґрунтування та позиція суду апеляційної інстанції

На виконання вимог ст.16 Закону України від 08.07.2010 року № 2467-VI Про засади функціонування ринку природного газу, який діяв до 01.10.2015 року, ПАТ "Херсонгаз" проведено відокремлення функцій розподілу та постачання природного газу, у зв`язку з чим 01.07.2015 року анульовано ліцензію ПАТ "Херсонгаз" на право ведення господарської діяльності із постачання природного газу на території м. Херсон та Херсонської області.

Враховуючи вказані обставини суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що належним відповідачем по зазначеній цивільній справі є саме АТ "Херсонгаз", оскільки Попередження про припинення надання послуг з газопостачання, складено 13.08.2015 року саме представником ПАТ "Херсонгаз"; Акт про припинення газопостачання складено 28.09.2015 року саме представниками ПАТ "Херсонгаз"; заборгованість, яка зазначена в Попередженні так і в Акті нарахована ПАТ "Херсонгаз" та із заявою про видачу судового наказу про стягнення на свою користь з ОСОБА_1 вказаної заборгованості 12.12.2016 року звертався також представник ПАТ "Херсонгаз". Докази на підтвердження того, що у вказаних діях приймали участь представники ТОВ "Херсонрегіонгаз", на підставі вищевказаних договорів, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.1 Закону України Про ринок природного газу № 329 - VIII, в редакції від 09.04.2015 року, постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів (пункт 28); постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (пункт 27); оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункт 17).

Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) споживачами газу, на момент виникнення спірних правовідносин, регулювалося Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року.

Згідно абз.3 п.6 вказаних Правил газопостачання на об`єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог п.19 цих Правил, а саме: якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання.

У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред`явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі).

Відповідно до абз.2 п.161 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 №2246 на період зняття лічильника газу для проведення його періодичної/позачергової повірки та ремонту, пов`язаного з такою повіркою, або для проведення ремонту за заявою споживача газорозподільне підприємство встановлює лічильники газу з обмінного фонду. У разі коли замість тимчасово вилученого лічильника неможливо встановити інший, розрахунки споживачем здійснюються залежно від середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців.

Згідно з абз.6 п.161 вказаних Правил у разі коли лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців, а в подальшому відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу.

Відповідно до п.36 Правил газопостачальне та газорозподільне підприємство несуть відповідальність згідно із законодавством за: порушення вимог цих Правил; безпідставне припинення газопостачання.

Згідно п.39 Правил у разі коли між споживачем і газопостачальним (газорозподільним) підприємством не досягнуто згоди про надання послуг з газопостачання, розміру їх оплати, відшкодування збитків, спірні питання вирішуються в судовому порядку.

При апеляційному розгляді справи у своїх письмових поясненнях представник АТ "Херсонгаз" зазначила, що заборгованість Позивача перед АТ "Херсонгаз" складає 4 416,35 грн, що, на його думку, підтверджується доданою до відзиву таблицею "Нарахування та оплати за надані послуги з газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 30.06.2015".

Також послалася на абз.2 та абз.6 п.161 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 №2246.

Також зазначила, що 13.08.2013 року за адресою Позивача газовий лічильник знято та направлено на повірку, за результатом якої його визнано непридатним до подальшого використання та ремонту, про що Позивача повідомлено письмово 24.10.2013 року.

Також вказала, що відповідно до вимог абз.1 та 6 п.161 Правил № 2246 з 13.08.2013 по 13.02.2014 Товариством здійснено розрахунок відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року.

Також зазначила про міжопалювальний період (13.08.2013 14.10.2013).

Навела середньомісячний обсяг споживання природного газу та розрахунок за період: 15.04.2012 15.10.2012:

Розрахунковий період Об`єм газу (м. куб.) Примітка

15.04.201201.05.2012 373.33 700.00. 3 урахуванням неповного місяця (0.53333).

01.05.2012 01.06.2012 40.00

01.06.2012 01.07.2012 35.00

01.07.2012 01.08.2012 86.00

01.08.2012 01.09.2012 0.00

01.09.2012 01.10.2012 0.00

01.10.2012 15.10.2012 0.00

Всього об`єм: 534.33

Середньомісячна норма : 89.28

Розрахунок:

Період Об`єм газу (м. куб.)

13.08.2013 01.09.2013 54.72

01.09.201301.10.2013 89.28

01.10.2013 14.10.2013 37.44

Опалювальний період (15.10.2013 13.02.2014).

Середньомісячний обсяг споживання природного газу розраховано за період: 15.10.2012- 15.04.2013

Розрахунковий період Об`єм газу (м. куб.) Примітка

15.10.2012 01.11.2012 0.00

01.11.2012 01.12.2012 0.00

01.12.201201.01.2013 93.00

01.01.201301.02.2013 200.00 За лічильником: 500.00. Перерахунок: 300.00

01.02.2013 01.03.2013 200.00 За лічильником: 297.00. Перерахунок: 97.00

01.03.2013 01.04.2013 51.00

01.04.2013 15.04.2013 0.00

Всього об`єм: 544.00

Середньомісячна норма : 90.44

Розрахунок:

Період Об`єм газу (м.куб.)

15.10.2013 01.11.2013 46.68

01.11.2013 01.12.2013 90.44

01.12.201301.01.2014 90.44

01.01.2014 01.02.2014 90.44

01.02.2014 13.02.2014 38.76

Вказала, що відповідно до вимог абз.6 п. 161 Правил № 2246 з 14.02.2014 АТ Херсонгаз здійснив розрахунок позивачу відповідно до встановлених норм споживання, який детально наведено у апеляційній скарзі.

Також зазначила, що 21 серпня 2014 року між Товариством та Позивачем укладено договір про погашення заборгованості з газопостачання, яким передбачалося розстрочення суми заборгованості. Укладення зазначеного договору свідчить про те, що Позивачу було відомо про наявну заборгованість та він погодився з правомірністю зазначеної суми та обсягом нарахованих об`ємів газу.

Суд першої інстанції перевіряючи факти, викладенні в Акті, від 28 вересня 2015 року про припинення газопостачання споживачу ОСОБА_1 , а саме щодо заборгованості за газопостачання у розмірі 3496,35 грн, провів обчислення, на підставі розрахунку, наданого представником відповідача (т.2 а.с.75-76), відповідно до якого зазначена заборгованість виникла за період з листопада 2013 року по 01 липня 2016 року, тому саме цей період перевірявся судом.

Так, судом першої інстанції встановлено, що у період з листопада 2013 року (в дійсності з 13.08.2013 року) по 13 травня 2014 року у позивача було тимчасово вилучено лічильник газу, тому за зазначений період, у відповідності до п.16-1 Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09 грудня 1999 року, розрахунок здійснювався судом у відповідності до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період попереднього року, у відповідності до встановлених тарифів на газ для населення, який діяв на той час, при умові, що об`єм споживання природного газу не перевищував 2500 куб.м. на рік.

Суд також встановив, що за вказаний період позивачем спожито 719 куб.м., за які він повинен був сплатити 643,59 грн., (з яких за період з 11 березня 2013 року по 01 травня 2014 року спожито 544 куб.м. х 0,798 грн. за 1 куб.м. = 434,11 грн.; за період з 01 травня 2014 року по 13 травня 2014 року спожито 350 куб.м. х 1,197 грн. за 1 куб.м. = 209,48 грн.).

За період з 13 травня 2014 року по 01 липня 2016 року суд першої інстанції здійснив розрахунок у відповідності до обсягу спожитого позивачем газу, зазначеному у розрахунку, наданому представником відповідача та за тарифами на газ для населення, який діяв на той час, при умові, що об`єм споживання природного газу не перевищував 2500 куб.м. на рік.

За період:

- з 13 травня 2014 року по 01 квітня 2015 року спожито 2440 куб.м (газу) х 1,089 грн. (тариф за 1 куб.м.) = 2657,16 грн.;

- з 01 квітня 2015 року по 01 травня 2015 року спожито 320 куб.м. (газу) х 3,600 грн. (тариф за 1 куб.м.) = 1152, 00 грн.;

- з 01 травня 2015 року по 01 липня 2016 року спожито 26 куб.м. (газу) х 7,188 грн. (тариф за 1 куб.м.) = 186,89 грн.

Отже, як вважав суд першої інстанції, всього за період, який перевірявся, а саме з листопада 2013 року по 01 липня 2016 року, позивачу необхідно було сплатити за спожитий газ 4639,64 грн, та відповідно до наданого представником відповідача розрахунку позивачем за зазначений період сплачено кошти у розмірі 6543,23 грн., таким чином суд вважав, що останнім надміру сплачено за газопостачання кошти у розмірі 1903,59 грн (6543,23 грн. - 4639,64 грн. = 1903,59 грн.).

На думку апеляційного суду суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи й дав належну оцінку зібраним у справі доказам, а тому прийшов до вірного висновку про відсутність станом на 01.08.2015 року й станом на 01.09.2015 року у позивача перед відповідачем ПАТ "Херсонгаз" заборгованості з газопостачання, у зв`язку з чим слід зобов`язати ПАТ "Херсонгаз" поновити газопостачання вказаного житлового будинку позивача.

Однак, при цьому суд першої інстанції допустився помилки в частині обрахунку коштів, надмірно сплачених з газопостачання.

При цьому апеляційний суд враховує додану відповідачем до відзиву на позовну заяву таблицю "Нарахування та оплати за надані послуги з газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 30.06.2015", виходив з середньомісячного обсягу споживання газу за аналогічний період попереднього року (13.08.2012р 13.05.2013р), всього за вказаний період спожито 544 м3, виходить з того, що з серпня 2013 року по 13.05.2014 року, коли лічильник був відсутній, було спожито 544 м3, з 13 травня 2014 року по липень 2015 року, вже за наявності лічильника 2786 м3, тобто всього було спожито 3330 м3 газу на суму 5578,31 грн, а сплачено за вказаний час було 5623,23 грн. Тобто, розмір коштів, надмірно сплачених за газопостачання, становить 44,92 грн (5623,23 грн 5578,31 грн).

За обставинами справи за вказаною адресою лічильник протягом 2 місяців з дня його зняття (13.08.2013 року) не було встановлено, не було його встановлено і протягом 6 місяців, його було встановлено лише 13.05.2014 року, тобто через 9 місяців. З цих підстав відповідач АТ "Херсонгаз" вважає, що розрахунки із споживачем повинні здійснюватися відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України Про забезпечення комерційного обліку природного газу, як передбачено абз.6 п.161 вказаних Правил.

Однак, апеляційний суд враховує відсутність вини позивача у невстановленні йому лічильника протягом 6 місяців, адже, як він зазначив, він повідомив вказаного відповідача про необхідність та можливість встановлення лічильника у його будинку, зазначивши про перебування там дочки. Протилежного відповідачем АТ "Херсонгаз" належними доказами не доведено. Також при цьому апеляційний суд враховує й те, що у попередні часи, за наявності лічильника, споживання позивачем газу було дуже незначним (з 13.08.2012р по 13.08.2013р спожито 900 куб.м).

А тому, на думку апеляційного суду, розрахунки із споживачем повинні здійснюватися відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року, як зазначено в абз.2 п.161 вказаних Правил.

Отже, апеляційний суд вважає доведеним, що станом на 01.08.2015 року та станом на 01.09.2015 року у споживача ОСОБА_1 не існувало заборгованості, тому у ПАТ "Херсонгаз" не було законних підстав для складання 13 серпня 2015 року Попередження про припинення надання послуг з газопостачання з підстав наявності заборгованості в сумі 3 696,35 грн станом на 01.08.2015 року, а також складання 28 вересня 2015 року Акту про припинення газопостачання споживачу ОСОБА_1 з підстав наявності заборгованості в сумі 3 496,35 грн станом на 01.09.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 , та відповідно не було законних підстав на припинення газопостачання.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в оскаржувані частині, відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, слід змінити в частині зобов`язання відповідача ПАТ "Херсонгаз" провести перерахунок по особовому рахунку позивача та зарахування надмірно сплачених позивачем коштів у розмірі 1903,59 грн на його особовий рахунок, зменшивши розмір зарахування надмірно сплачених позивачем коштів на його особовий рахунок з 1903,59 грн до 44,92 грн.

В решті це ж рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалось як таке, що не оскаржувалось.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами та висновків суду не спростовують.

Зокрема, не можуть бути прийняті до уваги посилання скаржника на пропущення позивачем позовної давності. При цьому апеляційний суд виходить з того, що порушення прав позивача як споживача є триваючим, а тому він вправі звернутись до суду за захистом свого права у будь-який момент. Також апеляційний суд враховує й позицію позивача з цього питання, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що саме з подачі позивачем на адресу відповідача АТ "Херсонгаз" заяви про відновлення газопостачання (20.09.2018 року) та невизнання ним поданих позивачем розрахунків за спожитий газ слід обраховувати позовну давність.

Також, підлягають відхиленню й посилання скаржника на неврахування судом наявності у позивача перед АТ "Херсонгаз" заборгованості за спожитий природний газ станом на 20.08.2014 року у розмірі 2043,59 грн, укладення між сторонами договору про погашення заборгованості з газопостачання, яким передбачалося розстрочення суми заборгованості, що, з огляду на дотримання відповідної процедури, свідчить про правомірність припинення позивачу газопостачання. При цьому суд апеляційної інстанції враховує те, що при розгляді справи в суді першої інстанції відповідачем АТ "Херсонгаз" копію вказаного договору до матеріалів справи долучено не було, а при апеляційному розгляді справи за відсутності поважних причин було відмовлено у його долученні, а також те, що надані докази свідчать про відсутність заборгованості взагалі у позивача перед відповідачем АТ "Херсонгаз" як на час складення 13 серпня 2015 року Попередження про припинення газопостачання з підстав наявності заборгованості в сумі 3 696,35 грн станом на 01.08.2015 року, так і на час складання 28 вересня 2015 року Акту про припинення газопостачання споживачу.

Крім того, слід залишити поза увагою й посилання скаржника на вихід суду за межі позовних вимог й ухвалення судом рішення, відмінного від позовної вимоги. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з того, що саме у такий спосіб (зобов`язання відповідача АТ "Херсонгаз" провести перерахунок по особовому рахунку позивача та зарахувати надмірно сплачені ним кошти у відповідному розмірі на його особовий рахунок) була задоволена вимога про відшкодування збитків (обсягу недовідпущеного природного газу, за який він сплатив та не скористався). Також апеляційний суд вважає, що припинення з 01.07.2015 року АТ "Херсонгаз" функцій з газопостачання жодним чином не впливає на правильність рішення суду в цій частині, оскільки за АТ "Херсонгаз" залишається функція розподілу природного газу.

Керуючись ст.ст.367, п.п.1, 2 ч.1 ст.374, ст.375, п.п.1, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Чернишової Вероніки Григорівни, діючої від імені Акціонерного товариства "Херсонгаз", задовольнити частково.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 червня 2021 року змінити в частині зобов`язання ПАТ "Херсонгаз" провести перерахунок по особовому рахунку ОСОБА_1 та зарахування надмірно сплачених ОСОБА_1 коштів у розмірі 1903,59 грн. на його особовий рахунок, зменшивши розмір зарахування надмірно сплачених ОСОБА_1 коштів на його особовий рахунок з 1903,59 грн до 44,92 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 23 грудня 2021 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська