Ухвала

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 345/6889/13-ц

провадження № 61-16096ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 02 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Войнилівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, третя особа - Головне управління Держзгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання частково недійсним рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2021 року та постанову

Івано-Франківського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропоновано заявнику: надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України; документ, що підтверджує сплату судового збору, у розмірі 917,60 грн. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що, як на підставу звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона знаходиться на обліку в УПФУ ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком, тому розмір судового збору, визначений Законом України «Про судовий збір», значно перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника. Із наданої заявником довідки про доходи УПФУ ГУ ПФУ в Івано-Франківській області вбачається, що за період з січня по грудень 2020 року ОСОБА_1 отримала дохід у розмірі 25 800 грн (5 відсотків становить 1 290 грн).

Отже, розмір судового збору, який необхідно сплатити ОСОБА_1

за подання її касаційної скарги, не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік.

Таким чином, заявник не належить до пільгової категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору, а, відтак, за подання касаційної скарги на судові рішення у цій справі судовий збір справляється на загальних підставах.

Крім того, у змісті касаційної скарги не зазначено обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Копія ухвали суду касаційної інстанції від 25 жовтня 2021 року направлена на адресу заявника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, та отримана ОСОБА_1 06 листопада 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів касаційного провадження.

Ухвала Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29 жовтня 2021 року.

Станом на 22 грудня 2021 року заявник вказані в ухвалі Верховного Суду від 25 жовтня 2021 року недоліки не усунув.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Виходячи з того, що заявнику надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, однак, вона не проявила належної обачності в захисті своїх прав, враховуючи, що станом на 22 грудня 2021 року не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, а також не надано доказів сплати судового збору у відповідному розмірі, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 має бути визнана неподаною та повернута заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 травня 2021 року

та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 вересня

2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська