Провадження №2-др/522/124/21
20 грудня 2021 року м.Одеса
Приморський районний суд м.Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,
У провадженні Приморського районного суду м.Одеса знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
По даній справі 24.11.2021 року було ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.
26.11.2021 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Гришка С.О. надійшла заява про відшкодування судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 25 123,25 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу 24 397,75 грн., сплати судового збору за заявою про забезпечення позову в розмірі 464,00 грн. та направлення кореспонденції сторонам по справі на суму 261,50 грн.
Розгляд зазначеної заяви було призначено на 09.12.2021 року.
07.12.2021 року поштою від представника АТ «Альфа-Банк» надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просили зменшити витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу до 12 000,00 грн.
У судове засідання призначене на 09.12.2021 року сторони не з`явилися, 08.12.2021 року представник позивача на електронну адресу суду надав заяву, в якій вимоги заяви про відшкодування судових витрат підтримав, справу просив розглядати за відсутністю сторони заявника.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 20.12.2021 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням суду від 24.11.2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №25162 від 31 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, згідно якого з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту на купівлю автотранспортних засобів №2008/25-100-221 від 06 жовтня 2008 року у розмірі 8 866,81 дол.США.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Разом із позовною заявою представником позивача було надано заяву про продовження строків подання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

29.11.2021 року на електронну адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Гришка С.О. надійшла заява про відшкодування судових витрат, в якій просив стягнути з відповідача АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 25 123,25 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу 24 397,75 грн., сплати судового збору за заявою про забезпечення позову в розмірі 464,00 грн. та направлення кореспонденції сторонам по справі на суму 261,50 грн.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 1, 2 ст.141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі.

За роз`ясненнями п.20 постанови Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами статей 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний суд зазначав, що у підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, у тому числі їх вартість, та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний правовий висновок щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката міститься у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 та від 16.09.2019 у справі № 755/6702/16-а.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Також згідно із статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Разом з заявою про ухвалення додаткового рішення від 26.11.2021 року, представником позивача було надано Договір про надання правової допомоги №07/12/20/1 від 07.12.2020 року, Додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги №07/12/20/1 від 07.12.2020 року, Акт про прийняття-передачі наданих послуг від 25.11.2021 року, за яким сума гонорару за надану правничу допомогу складає 24 397,75 грн.

Згідно зазначеного Акту від 25.11.2021 року, вартість послуг за надану правничу допомогу, відповідно до Договору про надання правової допомоги, які ОСОБА_1 поніс внаслідок розгляду справи №522/22244/20 та адвокатським бюро «Гришко і партнери», позивачу було надані наступні послуги:

- п.1 складання та підготовка позовної заяви для звернення до Приморського районного суду м.Одеси про визнання виконавчого напису №25162 від 31.10.2017 року таким, що не підлягає виконанню 5 472,50 грн.;

- п.2 складання заяви про забезпечення позову для звернення до суду 2 189,00 грн.;

- п.3 складання та подача до суду письмових пояснень по справі 2 736,25 грн.;

- п.4 участь у судовому засіданні 25.01.2021 року 2 000,00 грн.;

- п.5 участь у судовому засіданні 22.03.2021 року 2 000,00 грн.;

- п.6 участь у судовому засіданні 26.04.2021 року 2 000,00 грн.;

- п.7 участь у судовому засіданні 24.05.2021 року 2 000,00 грн.;

- п.8 участь у судовому засіданні 14.07.2021 року 2 000,00 грн.;

- п.9 участь у судовому засіданні 06.10.2021 року 2 000,00 грн.;

- п.10 участь у судовому засіданні 24.11.2021 року 2 000,00 грн.

Згідно п.2 Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №07/12/20-1 від 07.12.2020 року, винагорода Бюро встановлюється в залежності від часу роботи для підготовки відповідного процесуального документу, із врахуванням вартості і години роботи адвоката розраховується за формулою 1 год. = 50% від 2 189,00 грн. = 1 094,50 грн.

Згідно п.3 винагорода Бюро складає 2 000,00 грн. за одне судове засідання, у випадку участі адвоката в судовому засіданні безпосередньо в суді; та 1 000,00 грн. за одне судове засідання в режимі відео конференції.

Згідно п.4 оплата послуг з представництва інтересів у суді здійснюється у наступному порядку: 70% вартості послуг сплачується протягом 3-х днів з дня підписання цієї угоди, решта суми протягом 3-х днів з дня винесення рішення судом.

Згідно п.5 оплата здійснюється Клієнтом шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок Бюро.

Згідно до п.8.4 якщо протягом строку, вказаному а п.8.3 цієї Угоди клієнт не підписав Акт приймання-передачі і не надав письмове заперечення, правова допомога вважається наданою та прийнятою Клієнтом і підлягає оплаті протягом 2-х днів після надання відповідного рахунку на оплату.

Відповідно до Постанова ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Виходячи із системного аналізу Великої Палати, надання адвокатом правової допомоги та факт оплати таких послуг може підтверджуватися різними доказами, зокрема, наступними:

- відповідний договір про надання правової допомоги;

- розрахунок наданих послуг;

- детальний опис виконаних доручень клієнта;

- акт прийому-передачі виконаних робіт;

- платіжні доручення, квитанції або касові чеки на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом;

- інші документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до п.8.3 Додаткової угоди підписав Акт про прийняття-передачі наданих послуг, у зв`язку з чим мав сплатити суму гонорару, зазначену в Акті протягом 2-х днів.

Проте, матеріали справи не містять доказів сплати суми за надання правової допомоги (відсутня квитанція, платіжне доручення тощо).

Крім того, в Акті про прийняття-передачі наданих послуг зазначені суми за участь адвоката у 7 судових засіданнях, проте, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача був присутній лише на 4 судових засіданнях.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст.94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ознайомившись з переліком послуг, які вказані в Акті про прийняття-передачі наданих послуг, суд приходить до висновку, що останні не знайшли свого підтвердження. Таким чином, на підставі викладено, суд вбачає, що вимоги представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 24 397,75 грн. не підлягають задоволенню.

Також в заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача просив стягнути з відповідача сплату судового збору за заявою про забезпечення позову в розмірі 464,00 грн. та направлення кореспонденції сторонам по справі на загальну суму 261,50 грн., на підтвердження чого представником позивача були надані квитанція на фіскальні чеки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

У зв`язку з чим суд вважає, що заява в частині стягнення суми сплаченого судового збору та направлення кореспонденції сторонам підлягає частковому задоволенню, у загальному розмірі 715,50 грн., оскільки згідно квитанції №0.0..1, яка знаходиться в матеріалах справи, позивачем за подачу заяви про забезпечення позову було сплачено судовий збір у розмірі 454,00 грн. та згідно фіскальних чеків сплачено за відправку кореспонденції на загальну суму 261,50 грн.

Керуючись ст.ст.4, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-260, 264, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Постановити у справі додаткове рішення наступного змісту:

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» () як правонаступника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 50 копійок.

У частині вимог представника ОСОБА_1 адвоката Гришка Сергія Олександровича про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу відмовити.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.12.2021 року.

Суддя Л.В.Домусчі