Справа № 182/5599/20
Провадження № 2/0182/815/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рибакової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Державного реєстратора обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, повернення сторін в первинний стан, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з зазначеною позовною заявою (а.с.1-5), посилаючись на наступні обставини.

04.07.2019 року державним реєстратором обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47621731 від 04.07.2019 року, на підставі якого зареєстровано право власності на належну їй-позивачу квартиру АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Підставами переходу права власності було вказано іпотечний договір від 23.06.2008 року № 0322/0608/55-016-Z-1, укладений між позивачем (іпотекодавцем) та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (іпотекодержателем); вимога/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості № КИ/482 від 22.03.2019 року, видане ТОВ «Кредитні ініціативи»; кредитний договір від 23.06.2008 року № 0322/0608/55-016, укладений між позивачем та ВАТ «Сведбанк». Про перехід права власності та про те, що вона не є власником нерухомого майна вона дізналася випадково з Державного реєстру речових прав. Вважає, що зазначений перехід права власності відбувся з порушенням Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, умов договору іпотеки.

23.06.2008 року між нею та Відкритим акціонерним Товариством «Сведбанк» укладено кредитний договір № 0322/0608/55-016 на суму 15000,00 доларів США (далі - кредитний договір), з подальшими укладеними до нього змінами та доповненнями. На забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором, 23.06.2008 року між банком і нею було укладено договір іпотеки 0322/0608/55-016-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Колядою Ю.А., р. № 2198 (далі - договір іпотеки), предметом якого є квартира, загальною площею 44,5 кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить позивачу на праві власності на підставі договору міни від 04.05.2007 року. Додатковим договором про припинення зобов`язання переданням відступного від 29.11.2013 року сторони погодили припинення первісних зобов`язань боржника за кредитним договором шляхом передання боржником узгодженого відступного ,який складається з часткових платежів. Вказала, що належним чином виконувала умови додаткового договору, сплатила суму відступного в розмірі 1625,40 грн., сплачувала щомісячні регулярні платежі. Однак, у зв`язку зі стрімким зростанням курсу долару США на ринку України у зв`язку з політичною та фінансовою кризою 2014 року, позивач опинилася у скрутному становищі, оскільки для неї сума регулярних платежів по додатковому договору зросла майже втричі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» з листопада 2012 року є фактором за договором факторингу від 28.11.2012 року якому право вимоги заборгованості по кредитних договорах, у тому числі по укладеному 23.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк» і позивачем кредитному договору № 0322/0608/55-016, відступлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», якому в свою чергу право вимоги відступлено за договором факторингу № 15 від 28.11.2012 року Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк». У зв`язку зі зростанням курсу долара позивач неодноразово зверталась до ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо реструктуризації боргу і внесення змін до додаткового договору, оскільки вважає його умови щодо визначення розміру регулярних платежів такими, що порушують її права, але ніякої відповіді не отримала, доки не довідалась про переоформлення державним реєстратором права власності на квартиру, що належала їй, за відповідачем без будь-яких повідомлень її про такий перехід права власності. Отже, на даний момент розмір заборгованості позивача за кредитним договором є неузгодженим, існує спір про її розмір.

Зазначила, що всупереч умов іпотечного договору вимогу про усунення порушення основного зобов`язання з зазначенням у тридцятиденний строк з моменту одержання вимоги виконати її, позивачу як іпотекодавцю, не було надіслано ані іпотекодержателем, ані відповідачем, як особою, якій відступлено право вимоги заборгованості за кредитним договором.

Окрім того, позивачем не отримано письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, інформацію про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна.

Вважає, що оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу права власності взагалі не проводилась, оскільки відомості про це у позивача відсутні, тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» недобросовісно використало своє право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того вказала, що доказів, які б підтверджували перехід права вимоги саме за іпотечним договором від Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», а саме договору про передачу прав за іпотечним договором, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» з зазначенням кредитного договору та договору іпотеки позивача їй не надано. Тому права на відступлення права вимоги за договорами забезпечення, отриманого від іпотекодержателя Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ніколи не надавалося. Вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» ніколи не було іпотекодержателем майна, переданого в іпотеку в рахунок забезпечення виконання кредитних договорів. Отже і передавати таке право Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не мало права, що свідчить про недійсність договору про передачу прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року, укладеному між цими сторонами.

Також вказала, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка використовується нею як місце її постійного проживання та членів її сім`ї не могла бути примусово стягнута на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі наведеного просить скасувати рішення державного реєстратора обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.07.2019 року, індексний номер 47621731, номер запису про право власності 32247956) щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаної реєстрації, повернути сторони в первинний стан, поновивши за ОСОБА_1 , право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , стягнути з відповідачів сплачений нею судовий збір.

Ухвалою судді від 06.10.2020 року (а.с.66,67) позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по цивільній справі.

Ухвалою судді від 06.10.2020 року (а.с.68,69) заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково; накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі іпотечного договору №0322/0608/55-016-Z-1, серія та номер: №2198, виданого 23.06.2008 року, видавник: Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Коляда Ю.А.; вимоги/іпотечного повідомлення про дострокове погашення заборгованості, серія та номер: № КИ/482, виданої 22.03.2019 року, видавник ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Копії ухвали судді від 06.10.2020 року направлено представнику позивача та отримано ним, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення адресату (а.с.75).

Копію ухвали судді 06.10.2020 року з копію позову з додатками направлено відповідачам за адресами зазначеними у позовній заяві. До суду повернулись повідомлення про вручення поштового відправлення адресатам (а.с.73,74).

Відповідачем Державним реєстратором обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. відзив на позовну заяву не подано.

09.03.2021 року на електрону адресу суду від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» надійшли пояснення з додатками (а.с.80-101), які надійшли також на адресу суду 17.03.2021 року (а.с.105-192), згідно яких відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, в обґрунтування чого послався на наступні обставини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року та іпотечним договором №0322/0608/55-016-Z-1 від 23.06.2008 року. Іпотечний договір недійсним визнаний не був. ОСОБА_1 погодилась на те, що на майно відповідно до законодавства може бути звернене стягнення, в тому числі й у визначений мовами іпотечного договору позасудовий спосіб, що не потребує погодження. 26.03.2019 року ОСОБА_1 було направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, що підтверджується реєстром про відправлення поштової кореспонденції, описом вкладення та відповідним чеком. Однак, кур`єру двічі не вдалося вручити вимогу позивачу. Письмове повідомлення протягом місяця перебувало у відділенні поштового зв`язку, яке направляло позивачу повідомлення про надходження від банку поштової кореспонденції, проте позивач проігнорувала її отримання. Вважає, що позивач не бажала отримати направлене їй письмове повідомлення іпотекодержателя. 29.03.2019 року незалежним суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бізнес Ассіст» було проведено оцінку нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка складала 227707, 00 грн. Щодо мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, зазначили, що в даному випадку згода іпотекодавця на такий спосіб захисту прав іпотекодержателя була надана іпотекодержателю при укладені Договору іпотеки. Тобто поза волею позивача жодних дій вчинено не було, на все була її згода при укладенні іпотечного договору. Позивачем не надано суду доказів того, що у неї відсутнє будь-яке інше житлове майно, окрім того, що було передано в іпотеку. Вважає, що всі дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Державного реєстратора обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» були вчинені у відповідності до діючого законодавства.

31.03.2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на письмові пояснення (а.с.193), згідно яких представник позивача заперечує проти наданих відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» письмових доказів, які не відповідають вимогам ч.ч.2,4,5. ст.95 ЦПК України, подані з порушенням вимог ч.ч.4,5. ст.83 ЦПК України та не є належними доказами у розумінні ст.ст.76-78 ЦПК України. Також вказав, що не є належним доказом доданий чек Укрпошти про надсилання позивачу повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки він не містить ані найменування отримувача, ані унікального трек-номера відправлення Укрпошти.

Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №218193221 від 29.07.2020 року, №227063699 від 06.10.2020 року щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.13-14,59-60,62-65) квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі іпотечного договору № 0322/608/55-016-Z-1, серія та номер: №2198, виданий 23.06.2008 року, видавник: Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Коляда Ю.А.; вимога/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, серія та номер: № КИ/482, виданий 22.03.2019 року, видавник: ТОВ «Кредитні ініціативи»; кредитний договір, серія та номер: № 0322/0608/55-016, виданий 23.06.2008 року, видавник: Сторони ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_1 ; підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:47621731 від 04.07.2019 12:50:20, ОСОБА_2 , Обласне комунальне підприємство «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровська область.

Як вбачається з Договору міни від 04.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Новіковим І.М., зареєстровано в реєстрі за № 971 (а.с.15,15-на звороті) ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , жилою площею 27,3 кв.м., загальною площею 44,5 кв.м. Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 14725368 від 30.05.2007 року (а.с.16).

Згідно матеріалів справи, 23.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (банк) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Кредитний договір № 0322/0608/55-016 (а.с.17-21), згідно умов якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 15000 доларів США (п`ятнадцять тисяч доларів США 00 центів) (надалі - кредит), на строк по 23 червня 2018 року включно та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором. Кредит надається Позичальнику лише після: укладання іпотечного договору Об`єкта нерухомості, а також земельної ділянки (у випадку її передачі в іпотеку разом з нерухомістю) зазначеного в п.2.1. цього Договору; виконання Позичальником умов п. 5.7, 5.12 цього Договору; сплати Позичальником одноразової комісії за перевірку документів, передбаченої п.3.4. Договору.

Згідно п.2.1 Вказаного Кредитного договору, забезпеченням виконання зобов`язань Позичальника по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, оплаті комісій, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов даного Договору та інших витрат Банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека Об`єкта нерухомості та земельної ділянки (у випадку її передачі в іпотеку разом з нерухомістю (далі «заставлене майно» або «предмет іпотеки»), а саме: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 44,5 кв. м. (далі «Об`єкт нерухомості»). Умови передачі об`єкта нерухомості та земельної ділянки (у випадку придбання її разом з нерухомістю) в іпотеку та звернення стягнення на предмет іпотеки регулюються чинним законодавством України і іпотечним договором, що укладається між банком і Позичальником (іпотечний договір).

23.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір № 0322/0608/55-016-Z-1 (а.с.26-28), яким забезпечується належне виконання Іпотекодавцем вимог Іпотекодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року, укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов (надалі Кредитний договір), у тому числі щодо : - повернення Іпотекодавцем Іпотекодержателю кредиту у сумі 15000 доларів США 00 центів) (надалі кредит) в строк до 23.06.2018 року; сплати Іпотекодавцем процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені Кредитним договором; виконання Іпотекодавцем інших зобов`язань, передбаченим Кредитним договором в повному обсязі, на умовах і в строки визначені в Кредитному договорі (у тому числі при зміні строків виконання зобов`язань), а також іпотекою забезпечується відшкодування Іпотекодавцем будь-яких витрат та збитків Іпотекодержателя, пов`язаних з неналежним виконанням Іпотекодавцем умов Кредитного договору та/або цього Договору (у тому числі сплати пені, штрафів, відшкодування збитків), а також витрат Іпотекодержателя, пов`язаних зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим Договором, у тому числі витрат на утримання і збереження такого предмета іпотеки. Усі разом або будь-яке з зобов`язань Іпотекодавця, які визначені в цьому пункті даного Договору та/або випливають (та/або випливатимуть у майбутньому) з Кредитного договору, а також додаткових угод до нього, якщо такі будуть укладені між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем та будуть невід`ємною частиною Кредитного договору, у тому числі щодо строку та сум виконання зобов`язань, інших умов, надалі йменуються «Основне зобов`язання». Сторони цього Договору домовились, що іпотека, передбачена умовами цього Договору, розповсюджується на будь-яке збільшення Основного зобов`язання або процентів за Основним зобов`язанням, зміну строків Основного зобов`язання та не потребує державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за цим договором, іпотекою.

Як вбачається з п.2 вказаного Іпотечного договору, на забезпечення виконання Основного зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно ( надалі майно або предмет іпотеки), а саме: квартира АДРЕСА_1 .

Згідно п.11 вказаного Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково, у т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання (як основного боргу, так і процентів за ним). При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору. Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іпотекодержателю відділенням зв`язку при відправленні іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення основного зобов`язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі, що отриманий іпотекодавцем особисто у іпотекодержателя.

Як вбачається з п. 12 Іпотечного договору, за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: - за рішенням суду (п. 12.1); - у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п. 12.2); - згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, викладене в п.п. 12.3.1 та 12.3.2. цього пункту договору (п. 12.3).

Зокрема згідно п.п.12.3.1 Іпотечного договору, задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 Договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття інотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки. Якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобов`язанням менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 (шестидесяти) робочих днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки. Сторони, з розумінням змісту ст. 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на Предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п.12.3. цього Договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій Іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на Предмет іпотеки може бути оскаржене Іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав Основне зобов`язання.

Договором про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 05.10.2009 року (а.с.22-23) було узгоджено зміни щодо погашення кредиту.

Додатковою угодою №1 до кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року, укладеною між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», та ОСОБА_1 09.07.2010 року (а.с.24) було узгоджено розмір процентів за користування кредитом.

Додатковою угодою №1 до кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року, укладеною між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», та ОСОБА_1 25.07.2011 року (а.с.25) було узгоджено розмір процентів за користування кредитом.

28.11.2012 року було укладено договір факторингу №15 між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (а.с. 32-38,118-144). Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» набуло право вимоги заборгованості щодо кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року, боржник (позичальник) ОСОБА_1 , що підтверджується Реєстром заборгованостей боржників №1-Б від 28.11.2012 року (а.с.145-147).

28.11.2012 року було укладено договір факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (а.с. 39-47,148-165). Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості щодо кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року, боржник (позичальник) ОСОБА_1 , що підтверджується Реєстром заборгованостей боржників та купівельна ціна Додаток 1-Б від 28.11.2012 року (а.с.166-168).

Матеріали справи (а.с.48) містять Витяг з Додатку №1 до Договору факторингу від 28.11.2012 року щодо кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року, позичальник ОСОБА_1 .

Згідно Договору про відступлення прав за іпотечними договорами, укладеному між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» 28.11.2012 року (а.с.169-169на звороті) сторони домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року №15, укладеного між сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором. Матеріали справи (а.с.170-172) перелік про передачу прав за іпотечними договорами, зокрема щодо кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року, Іпотекодавець - ОСОБА_1 , нотаріально посвідчення іпотечного договору в реєстрі за № 2198 від 23.06.2008 року, нотаріус Коляда Ю.А.

Згідно Договору про передачу прав за іпотечним договором, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 28.11.2012 року (а.с.49,49-на звороті,173-174) сторони домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором.

Матеріали справи (а.с.50) містять Витяг з Додатку №1 до Договору про передачу прав за Іпотечним договором від 28.11.2012 року щодо Іпотечного договору № 0322/0608/55-016-Z-1 від 23.06.2008 року, Іпотекодавець - ОСОБА_1 , та Додаток №1 до Договору про передачу прав за Іпотечним договором від 28.11.2012 року (а.с.175-178).

29.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» («кредитор»), що на підставі Договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вектор Плюс», а також відповідно до Договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» (Договір факторингу) набув статус кредитора за Кредитним договором №0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року («Кредитний договір»), укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір до Кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року про припинення зобов`язання переданням відступного (а.с.29-31), за яким сторони дійшли домовленості про припинення первісних зобов`язань боржника, які виникли на підставі Кредитного договору із всіма змінами та доповненнями, і за якими боржник зобов`язується повернути кредитору суму кредиту у розмірі 15000 доларів США 00 центів за Кредитним договором не пізніше 23.06.2018 року, сплатити відсотки за користування кредитами в порядку та на умовах, які визначені Кредитним договором, сплачувати неустойки, а також здійснювати всі інші платежі, як це передбачено Кредитним договором. Станом на 29.11.2013 року, загальна сума заборгованості Боржника за Кредитним договором 15993,93 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) долари США 93 центи, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 127839,48 (сто двадцять сім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) гривень 48 копійок, а саме: сума кредиту 12 547,65 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок сім) доларів США 65 центів,що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 100293,37 (сто тисяч двісті дев`яносто три) гривні 37 копійок, сума відсотків за користування кредитом 3446,28 (три тисячі чотириста сорок шість)доларів США 28 центів, що за офіційно встановленим курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 27546,11 (двадцять сім тисяч п`ятсот сорок шість) гривень 11 копійок. Крім того пеня складає 9731,16 (дев`ять тисяч сімсот тридцять одна) гривня 16 копійок. Первісні зобов`язання припиняються переданням Боржником Кредиторові відступного.

Відповідно до Довідки №133 від 22.09.2020 року, посвідченої головою ОСББ «Нікополь-11» (а.с.51,61) за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , квартира загальною площею 44,50 кв.м., 2 кімнати.

За посиланням Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ними 26.03.2019 року на адресу позивача направлялось Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. На підтвердження вказаних обставин надано копію відповідного повідомлення від 22.03.2019 року (а.с.179-180), чек ПАТ «Укрпошта» від 26.03.2019 року (а.с.181), копію реєстру поштових відправлень (а.с.182), перелік вкладень у цінний лист (а.с.183). Крім того, надано лист-повідомлення №278/08 Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба експрес-доставки «Меркурій», згідно якого відправлення № S002848987 від 02.06.2019 року отримувач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , після двох невдалих спроб вручення кур`єром відправлення повернуто відправнику (а.с.184).

З ксерокопії Висновку про вартість майна від 29.03.2019 року щодо оцінки вартості квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 згідно Договору міни серія ВЕК №693712 від 04.05.2007 року (а.с.187) вбачається, що дата оцінки - 18 березня 2019 року, мета оцінки для задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, ринкова вартість - складає 227707,00 грн. Оспорюване рішення державного реєстратора було прийнято 04.07.2019 року.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 загальна заборгованість згідно кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року станом на 01.07.2019 року складає 42131,61 доларів США по курсу НБУ на 01.07.2019 року становить 1102918,72 грн. (а.с.188-189).

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове регулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Як встановлено судом, 23.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 0322/0608/55-016, згідно з умовами якого позивачу було надано кредит у розмірі 15000 доларів США (п`ятнадцять тисяч доларів США 00 центів) на строк по 23.06.2018 року включно на умовах визначених Договором та додатковими угодами про зміни і доповнення до нього(а.с.17-21, 22-25). Належне виконання вказаного Кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року було забезпечено Іпотечним договором № 0322/0608/55-016-Z-1 від 23.06.2008 року, відповідно до умов якого предметом іпотеки є належна позивачу кв. АДРЕСА_1 , жилою площею 27,3 кв.м., загальною площею 44,5 кв.м. (а.с.26-28). 29.11.2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що на підставі Договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Вектор Плюс», а також відповідно до Договору факторингу від 28.11.2012 року, укладеного між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» набув статус кредитора за Кредитним договором №0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року було укладено Додатковий договір до Кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року про припинення зобов`язання переданням відступного (а.с.29-31). Вказаний Додатковий договір до Кредитного договору № 0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року про припинення зобов`язання переданням відступного підписано позивачем. Таким чином позивач був обізнаний, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» набуло статус кредитора за Кредитним договором №0322/0608/55-016 від 23.06.2008 року та відповідно право вимоги за вказаним Кредитним договором. Умовами Іпотечного договору № 0322/0608/55-016-Z-1 від 23.06.2008 року було визначено порядок звернення на стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання. Згідно п.11 вказаного Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково, у т.ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання (як основного боргу, так і процентів за ним). При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцяти календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору. Сторони за взаємною згодою встановили, що визначений у другому абзаці цього пункту договору тридцятиденний строк починає відліковуватись з дати, що зазначена на квитанції, яка надається іпотекодержателю відділенням зв`язку при відправленні іпотекодавцю листа з вимогою про усунення порушення основного зобов`язання з повідомленням про вручення, або дата, зазначена на такому листі, що отриманий іпотекодавцем особисто у іпотекодержателя.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №227063699 від 06.10.2020 року щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.62-65) квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі іпотечного договору № 0322/608/55-016-Z-1, серія та номер: №2198, виданий 23.06.2008 року, видавник: Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Коляда Ю.А.; вимога/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості, серія та номер: № КИ/482, виданий 22.03.2019 року, видавник: ТОВ «Кредитні ініціативи»; кредитний договір, серія та номер: № 0322/0608/55-016, виданий 23.06.2008 року, видавник: Сторони ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_1 ; підстави внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:47621731 від 04.07.2019 12:50:20, ОСОБА_2 , Обласне комунальне підприємство «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровська область. 26.03.2019 року на адресу позивача направлялось повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, що підтверджується копією відповідного повідомлення від 22.03.2019 року та іншими матеріалами справи (а.с.179-180,181,182,183). Лист-повідомлення №278/08 Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба експрес-доставки «Меркурій», згідно якого відправлення № S002848987 від 02.06.2019 року отримувач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , після двох невдалих спроб вручення кур`єром відправлення повернуто відправнику (а.с.184), суд не може взяти до уваги та покласти в основу рішення, так як Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не надано доказів щодо того, що містило відправлення № S002848987 від 02.06.2019 року отримувач ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.08.2021 року в справі № 715/1788/19 (провадження № 61-6548св20) зазначено, що: «за змістом частини першої статті 33 та частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку». Вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» не перешкоджають іпотекодержателю здійснювати права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця тільки тоді, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті). Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання. Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати також таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання. […] В разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку. За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Таким чином, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя». При цьому метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання».

Таким чином аналіз матеріалів справи свідчить, що у повідомленні від 22.03.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» запропонував позивачу здійснити погашення кредитної заборгованості. У випадку нездійснення такого погашення банк попередив позивача про свій намір задовольнити вимоги іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки. З огляду на викладене вказане повідомлення є вимогою про усунення порушень у розумінні статті 35 Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст.1 Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону: не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

-таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або;

-таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;

-загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року в справі № 643/18202/18 (провадження № 61-617св21) зазначено, що «Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору. З огляду на викладене, предмет іпотеки, а саме нерухоме житлове майно, яке використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, не може бути примусово стягнуто на підставі положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за банком як забезпечення виконання позичальником/майновим поручителем умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті. Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20). Аналогічний висновок щодо застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а. При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20) не знайшла підстав для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, та відступила від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 4648589/15-ц (провадження № 61-10874сво18), стосовно того, що звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідним застереженням в іпотечному договорі), який передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві, як і передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, не може вважатися примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника), оскільки таке право виникло на підставі договору (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надано іпотекодавцем. Крім того Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Враховуючи, що відповідно Довідки №133 від 22.09.2020 року, посвідченої головою ОСББ «Нікополь-11» (а.с.61) за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , те, що квартира має загальну площу 44,50 кв.м., вказана квартира, що є предметом спору, підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». З огляду на викладене, реєстрація права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем у позасудовому порядку є примусовим зверненням стягнення на майно в розумінні Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Отже, реєстрація права власності на предмет іпотеки (спірну квартиру) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» була проведена всупереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та Державним реєстратором обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. порушено вимоги закону при реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Згідно ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Суд вважає, що належним способом захисту у справі є скасування рішення державного реєстратора обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.07.2019 року, оскільки задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» призведе до відновлення порушених прав позивача, і не потребує для застосування додаткових способів захисту, таких як припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на спірну квартиру, поновлення права власності за позивачем та скасування запису про реєстрацію права власності.

Аналогічними за змістом є висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року в справі № 545/1883/20 (провадження № 61-5728св21).

З урахуванням викладеного належним способом захисту у справі є скасування рішення державного реєстратора обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.07.2019 року, індексний номер 47621731, номер запису про право власності 32247956) щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у задоволенні інших позовних вимог, пред`явлених до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» слід відмовити в зв`язку з обранням позивачем неефективних способів захисту.

Згідно положень ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно положень ч.ч.1-4 ст.51 ЦПК України, суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 вересня 2021 року в справі № 335/5136/19 (провадження № 61-18942св20) зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. З матеріалів справи, враховуючи зміст і характер відносин між учасниками справи, обставини справи, вбачається, що спір виник між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Тому державний реєстратор обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. є неналежним відповідачем, і у зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного реєстратора необхідно відмовити із зазначеної підстави.

Аналогічними за змістом є висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.12.2021 року в справі № 205/1096/19 (провадження № 61-6207св21).

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково, скасувати рішення державного реєстратора обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.07.2019 року, індексний номер 47621731, номер запису про право власності 32247956) щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру. Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату подачі позову становило 840,80 грн. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2522,40 грн. (840,80 грн.х3 = 2522,40 грн.) (а.с.6).

Враховуючи, що судом задоволено одну вимогу позивача, тому на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,268, п.п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.1,33,36,37 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.9,10,20,22,24,26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.1. Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (адреса місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, адреса вказана в позові: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, буд. 14код ЄДРПОУ - 35326253), Державного реєстратора обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олени Володимирівни (адреса місцезнаходження: 53100, Дніпропетровська область, Софіївський район, смт. Софіївка, вул. Больнична, буд. 78, код ЄДРПОУ - 32627145), про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, повернення сторін в первинний стан задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.07.2019 року, індексний номер 47621731, номер запису про право власності 32247956) щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншому відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова