Ухвала

17 грудня 2021 року

м. Київ

Справа № 201/13356/19

Провадження № 14-210 зц 21

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Пророка В. В.,

суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Золотнікова О. С.,

Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Сімоненко В. М., Ситнік О. М., Ткача І. В., Штелик С. П.

ознайомилася із заявою ОСОБА_1 щодо неоднакового застосування норм матеріального права у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко Ірина Анатоліївна, ОСОБА_2 , Управління-служба у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпрі ради, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та

ВСТАНОВИЛА:

1. У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності за Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за АТ КБ «ПриватБанк».

2. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року, позов задоволено. Скасоване рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 263,7 кв. м за АТ КБ «ПриватБанк», індексний номер 32123653 від 31 жовтня 2016 року, зареєстроване приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зайченко І. А.; скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 17175444 від 29 жовтня 2016 року про державну реєстрацію права власності за АТ КБ «ПриватБанк» на вказане нерухоме майно; поновлене право власності ОСОБА_1 шляхом поновлення запису про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності від 01 вересня 2005 року НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради.

3. У листопаді 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

4. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, скасовані рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року і ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позову.

5. 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Великої Палати Верховного Суду із заявою щодо неоднакового застосування норм матеріального права, в якій просила скасувати постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року, відмовити у задоволенні касаційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

6. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 відмовлено.

7. 13 грудня 2021 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 повторно надійшла заява щодо неоднакового застосування норм матеріального права, в якій ОСОБА_1 повторно просить Велику Палату Верховного Суду переглянути постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року та залишити без змін рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.

8. Проаналізувавши заяву та додані до неї матеріали, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

9. Відповідно до частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Відповідно до статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

11. Розгляд цивільних справ у касаційному порядку Верховний Суд здійснює у складі колегій суддів, палати, об`єднаної палати Касаційного цивільного суду чи Великої Палати Верховного Суду у визначених процесуальним законом випадках та порядку.

12. Право касаційного оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначені у статті 389 ЦПК України.

13. Також вичерпний перелік підстав для передачі цивільної справи, яка розглядається в касаційному порядку, на розгляд Великої Палати Верховного Суду встановлено статтею 403 ЦПК України. Питання про таку передачу згідно зі статтями 403 і 404 цього Кодексу вирішує Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи.

14. Велика Палата Верховного Суду як суд касаційної інстанції відповідно до норм чинного ЦПК України не наділена повноваженнями щодо перегляду рішень Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, перевірки обґрунтованості та законності рішень суду тієї ж касаційної інстанції, а також правом перегляду за нововиявленими чи виключними обставинами судових рішень касаційної інстанції, які нею не приймалися, крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини третьої статті 423 ЦПК України (встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом).

15. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що з моменту набрання чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» цей Кодекс не передбачає інституту перегляду судових рішень після їх перегляду в касаційному порядку, як це було визначено в розділі V глави 3 попередньої редакції ЦПК України.

16. Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), практику якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ, право доступу до суду є невід`ємною складовою права на суд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства», заява № 4451/70).

17. «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (рішення ЄСПЛ від 16 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», заява № 28249/95).

18. Правова визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2004 року у справі «Світлана Науменко проти України», заява № 41984/98, § 53).

19. Отже враховуючи те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року закінчений розгляд справи № 201/13356/19, а Велика Палата Верховного Суду відповідно до норм чинного ЦПК України не наділена повноваженнями ні здійснювати перегляд таких постанов, ні вирішувати питання про передачу справи їй на розгляд, підстав для прийняття Великою Палатою Верховного Суду до розгляду заяви ОСОБА_1 не вбачається.

20. Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику разом з усіма доданими матеріалами.

Керуючись статтями 6, 19 Конституції України, пунктом 1 статті 6 Конвенції, статтями 388, 389, 394, 403, 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_1 щодо неоднакового застосування норм матеріального права у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко Ірина Анатоліївна, ОСОБА_2 , Управління-служба у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпрі ради, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

2. Заяву та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач /підпис/В. В. Пророк
Судді: /підпис/В. В. Британчук /підпис/Г. Р. Крет
/підпис/Ю. Л. Власов /підпис/Л. М. Лобойко
/підпис/І. В. Григор`єва /підпис/К. М. Пільков
/підпис/М. І. Гриців /підпис/О. Б. Прокопенко
/підпис/Д. А. Гудима /підпис/Л. І. Рогач
/підпис/Ж. М. Єленіна /підпис/В. М. Сімоненко
/підпис/І. В. Желєзний /підпис/О. М. Ситнік
/підпис/О. С. Золотніков /підпис/І. В. Ткач
/підпис/Л. Й. Катеринчук /підпис/С. П. Штелик