Дата документу 23.02.2021
Справа № 501/1602/20
23 лютого 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
секретаря судового засідання Тимко М.Л.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що йому на праві приватної власності належить вказана квартира в якій зареєстровані але не мешкають відповідачі, які не несуть жодних витрат з утримання квартири. В добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідачі за вказаною адресою не знімаються, що позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не прибув, від його представника надійшла заява в якій він підтримав в повному обсязі позовні вимоги, розгляд справи просить провести без участі позивача та його представника (а.с.36).
Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України, про причини неявки суд не сповістили, відзив на позов не надали.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та перевіривши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.11.2006 року (а.с.6), витягом про реєстрацію в державному реєстрі правочинів №3194187 від 21.11.2006 (а.с.7) та реєстраційним посвідченням (а.с.8).
Ст.41 Конституції України передбачено, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Ч.1 ст.319 ЦК України передбачено, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Ст.72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», передбачає, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою».
Враховуючи, що відповідачі за адресою своєї реєстрації не проживають тривалий час, договору найму цього житла з позивачами вони не укладали, а їх реєстрація обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні своєю власністю, чим порушується його право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
П.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від слати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.
Згідно довідки від 07.12.2001 (а.с.10) позивач є інвалідом ІІ групи.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя