ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/7748/19 Головуючий суддя І інстанції Савченко Д.М.
Провадження № 22-ц/818/2049/21, 22-ц/818/2185/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із земельних правовідносин
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

судді-доповідача Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2020 року, а також рішення цього ж суду від 04 грудня 2020 року, ухвалені у складі судді Савченка Д.М., по цивільній справі за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області в інтересах держави в особі Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2020 року задоволено позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області в інтересах держави в особі Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 24.02.2021 ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , було подано апеляційну скаргу на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2020 року, якою було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду, а також рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 грудня 2020 року.
Подана 21.01.2021 вперше апеляційна скарга ОСОБА_1 на вказані судові рішення була йому повернута ухвалою від 29 січня 2021 року у зв`язку із тим, що була подана особою, яка не має процесуальної дієздатності.
Суд, перевіривши матеріали справи, не вбачає підстав для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої 24.02.2021.
Відповідно до п.п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він має право представляти інтереси ОСОБА_2 члена громадської організації «Наука, освіта та правозахист» як голова вказаної організації на підставі статей 36 та 59 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Конституції України громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Стаття 59 Основного Закону закріплює, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У той же час, відповідно до ст. 56 ЦПК України визначено перелік органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Громадські організації до вказаного переліку осіб, які можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів не відносяться.

ОСОБА_1 посилається на те, що він не є представником ОСОБА_2 , а є його захисником.

У цивільному судочинстві відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Нормою ст. 48 ЦПК України регламентовано, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Положенням ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України передбачає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Таким чином, цивільним процесуальним законодавством статус особи, яка представляє та захищає інтереси учасника справи, визначений як представник.

Вказане свідчить, що за відсутності у ОСОБА_1 процесуальних повноважень відповідно до ст. 56 ЦПК України вступати до участі у справі у якості особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб ОСОБА_2 , він може бути залучений до участі у справі виключно як представник учасника справи.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бут особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року (абзац перший); представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року (абзац другий).

Як вже було встановлено Харківським апеляційним судом у ухвалі від 29 січня 2021 року до апеляційної скарги від 21.01.2021ОСОБА_1 додав непосвідчену нотаріально копію довіреності від 12.09.2017, якою ОСОБА_2 уповноважив його представляти свої інтереси.

Вказана довіреність не посвідчена нотаріально, що суперечить нормі ч. 2 ст. 62 ЦПК України, яка передбачає, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Випадки, визначені законом, наведені у ч.ч. 3-5 ст. 245 ЦК України:

Довіреність військовослужбовця або іншої особи, яка перебуває на лікуванні у госпіталі, санаторії та іншому військово-лікувальному закладі, може бути посвідчена начальником цього закладу, його заступником з медичної частини, старшим або черговим лікарем.

Довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу.

Довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора.

Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.

Довіреність суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Довіреності, посвідчені зазначеними посадовими особами, прирівнюються до нотаріально посвідчених.

Довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах, видана фізичною особою, посвідчується у порядку, визначеному законодавством.

Довіреність, видана ОСОБА_2 не стосується жодного з наведених випадків.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою від 24.02.2021 ОСОБА_1 не надав суду довіреності від ОСОБА_2 , яка б задовольняла вимоги законодавства.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ціна позову у ній була визначена у сумі 565810,52 грн, тобто, виниклий спір не може бути розглянутий в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, а тому не вважається малозначним, що виключає можливість представництва учасника справи на підставі довіреності.

Доказів того, що ОСОБА_1 має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю до матеріалів справи не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не має законних підстав на представництво інтересів ОСОБА_2 у цій справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

У даному випадку права ОСОБА_2 на захист у суді не порушуються оскільки він особисто зі своїм адвокатом Борисовою І.М. подав апеляційну скаргу, та його інтереси у судовому процесі представлені кваліфікованим фахівцем у галузі права.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідно до згаданої норми п.п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Суд роз`яснює ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо будуть усунуті обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись п. 1 ч. 5 ст. 357, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2020 року, а також рішення цього ж суду від 04 грудня 2020 року, ухвалені у складі судді Савченка Д.М., по цивільній справі за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області в інтересах держави в особі Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів повернути апелянту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, і протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

О.М. Хорошевський.