Справа № 522/1684/13-ц
Провадження № 2-з/522/561/21
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

17 грудня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави у особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, заінтересована особа ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави у особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, заінтересована особа ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 08 листопада 2016 року по даній справі вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

25 жовтня 2021 року до суду звернувся представник ОСОБА_1 , з клопотанням про скасування забезпечення позову, а саме скасувати вказаний арешт, мотивуючи вимоги тим, що рішення суду повністю виконане, а тому подальший арешт майна є безпідставним.

У судове засідання 17 грудня 2021 року з`явилися представник заявника ОСОБА_1 та представник Одеської міської ради. Представник заявника клопотання підтримав та просив задовольнити. Представник Одеської міської ради заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що рішення суду повністю не виконане.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання, приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року позов Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 задоволено в повному обсязі. Вирішено витребувати нерухоме майно у вигляді приміщень: площею 10,6 кв.м., 10,5 кв.м., 8,0 кв.м., загальна площа яких складає 29,1 кв. м., відповідно до технічного паспорту від 16 грудня 2010 року, які приєднані до квартири АДРЕСА_1 , з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради. Визначено порядок виконання судового рішення, а саме: дане рішення є підставою для скасування реєстрації права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , площею 149,8 кв.м. Рішення набрало законної сили.

В рамках даної справи ухвалою суду від 08 листопада 2016 року вжито заходи забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Предметом вказаного спору є право власності позивача на спірну квартиру, яка суд своїм рішенням витребував із незаконного володіння відповідачів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року по справі №6- 605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Отже, аналіз даної норми дає підстави для висновку, що дія заходів забезпечення позову знаходиться в прямій залежності від факту повного виконання рішення суду.

Суд вважає, що в даному випадку, повне виконання рішення суду напряму пов`язується з встановленням за Одеською міською радою можливості реалізувати право власності на спірну квартиру, яке пов`язане з володінням, користуванням та розпорядженням квартирою.

Однак, Одеська міська рада заперечує можливість володіння та користування вказаною квартирою, через неможливість потрапити до цієї квартири. Заявник дане твердження не спростовує.

При цьому, характер даної справи дає підстави суду сумніватися в добросовісності намірів заявника щодо скасування арешту квартири, яка після рішення суду вибула з власності ОСОБА_1 , а відтак арешт цієї квартири не може порушувати законні інтереси заявника.

За таких обставин, суд вважає клопотання про скасування забезпечення позову не обґрунтованим.

Керуючисть ст.ст. 156, 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави у особі Одеської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, заінтересована особа ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду

Повний текст ухвали виготовлено 21 грудня 2021 року.

Суддя Ю.Б. Свячена

17.12.2021