Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/343/20
Провадження № 2/650/18/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Коваля В.О.

за участі секретаря - Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Олександрівка справу за позовом

Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство», треті особи на стороні позивача Великоолександрівська селищна рада, Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України на території Херсонської області, про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство», треті особи на стороні позивача Великоолександрівська селищна рада, Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України на території Херсонської області, про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. Позвні вимоги мотивовано тим, що за результатами проведеної перевірки державним інспектором за участю спеціаліста з земельних питань Великоолександрівської селищної ради складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 14.05.2018 року № 149-ДК/224/АП/09/01/-18 та акт обстеження земельної ділянки від 14.05.2018 року № 149-ДК/120/АО/10/01/-18. Зазначеними актами встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 42,2996 га, розташована за межами населених пунктів на території Великоолександрівської селищної ради використовується ДП «Великоолександрівське ЛМГ» для ведення лісового господарства за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду), що свідчить про її самовільне зайняття.

Під особистий підпис директору ДП «Великоолександрівське ЛМГ» ОСОБА_1 вручено припис від 05.07.2018 року № 149-ДК/0121Пр/03/01/-18, яким приписувалось: у термін до 06.08.2018 року звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, про виконання припису повідомити до 06.08.2018 року відділ у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

За результатами перевірки та складених матеріалів по факту самовільного зайняття земельної ділянки площею 42,2996 га, державним інспектором здійснено розрахунок шкоди, яка склала 70 102,20 грн. Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки вручено 05.07.2018 року директору ДП «Великоолександрівське ЛМГ» ОСОБА_1 під особистий підпис, роз`яснено, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню протягом 15 днів з моменту вручення порушнику.

В подальшому наказами Головного управління Держеокадастру у Херсонській області державному інспектору було доручено здійснити перевірки виконання вимог приписів від 05.07.2018 року, однак порушення не усунуті, що свідчить про умисне самовільне використання вказаної земельної ділянки.

З відзиву ДП «Великоолександрівське ЛМГ» на позовну заяву вбачається, що на підприємстві є рішення Великоолександрівської селищної ради № 450 від 20.01.2005 року «Про передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення в постійне користування Великоолександрівському держлісгоспу площею 42,5 га». Також розпорядження голови Великоолександрівської РДА № 633 від 05.10.2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту консервації малопродуктивних деградованих і непридатних для сільськогосподарського використання». Листом № 209 від 27.08.2010 року підприємство звернулося до директора ДП «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з проханням провести обстеження даної ділянки та виготовити проект землеустрою на площі 42,5 га. Розпорядженням голови Великоолександрівської РДА № 180 від 18.03.2011 року даний проект затверджено.

Проектом організації та розвитку лісового господарства, розробленим Українським державним проектним виробничим об`єднанням Українська лісовпорядна експедиція 2008 року дана земельна ділянка була включена до земель лісогосподарського призначення, як квартал 76. На підставі вказаного було проведено посадку лісових культур, а саме сосни кримської на площі 42,5 га. Наступним лісовпорядкуванням, яке проводиться через 10 років, в 2018 році на даній ділянці обліковуються незімкнуті лісові культури та заплановані господарські заходи, як доповнення та переведення у вкриту лісом площу, що підтверджується копіями таксаційних описів та картографічних матеріалів.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. На підставі вищевикладеного підприємство виконувало заплановані заходи без порушення земельного та лісового законодавства.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в межах і з підстав, викладених у ньому. Просить суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_1 вимоги позову не визнав і суду пояснив, що ДП «Великоолександрівське ЛМГ» було надано дозвіл на використання спірної земельної ділянки. У 2008 році Українським державним проектним виробничим об`єднанням Українська лісовпорядна експедиція спірна земельна ділянка була включена до земель лісогосподарського призначення. Підприємством було проведено посадку лісових культур на площі 42,5 га і потім за ними проводили догляд, як за лісовими насадженнями. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Представник ДП «Великоолександрівське ЛМГ» в судовому засіданні вимоги позову не визнав і суду пояснив, що рішенням Великоолександрівської селищної ради № 450 від 20.01.2005 року спірна земельна ділянка розміром 42,5 га була передана лісомисливському господарству. Це були колишні пасовища КСП «Дружба», земля заросла бур`яном, за призначенням не використовувалась. У 2008 році на підставі вказаного рішення селищної ради лісовпорядною експедицією дану земельну ділянку включено до складу лісових земель державного значення. У 2010 році господарство звернулося до ДП «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з проханням провести обстеження даної ділянки та виготовити проект землеустрою на площі 42,5 га. Розпорядженням голови Великоолександрівської РДА № 180 від 18.03.2011 року даний проект затверджено. У 2010 році лісомисливським господарством на спірній земельній ділянці було насаджено 4,7 га. лісових культур, в 2011 році - 16,4 га, в 2012 році - 2,5 га. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. За вказаних обставин господарством не було порушено земельне та лісове законодавство, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Великоолександрівська селищна рада надала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, рішення просять прийняти на розсуд суду.

Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України на території Херсонської області Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Козлов М.С. в судовому засіданні пояснив, що перевірив земельну ділянку сільськогосподарського призначення без кадастрового номеру та інших відповідних документів. Дана земельна ділянка використовувалась ДП «Великоолександрівське ЛМГ». На керівника господарства було складно відповідні акти, складено протокол про адміністративне правопорушення. При складанні протоколу був присутній ОСОБА_1 , пояснень не надавав, не заперечував проти розгляду протоколу в той же день. За результатами розгляду протоколу винесено постанову про накладення стягнення у вигляді штрафу. Штраф сплачено. Крім того, директору ЛМГ ОСОБА_1 під особистий підпис 05.07.2018 року вручено припис, відповідно до якого приписувалось у термін до 06.08.2018 року звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Однак порушення не усунуто. За результатами перевірки по факту самовільного зайняття земельної ділянки здійснено розрахунок шкоди, яка склала 70 102,20 грн.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки державним інспектором за участю спеціаліста з земельних питань Великоолександрівської селищної ради складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 14.05.2018 року № 149-ДК/224/АП/09/01/-18 та акт обстеження земельної ділянки від 14.05.2018 року № 149-ДК/120/АО/10/01/-18. Зазначеними актами встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 42,2996 га, розташована за межами населених пунктів на території Великоолександрівської селищної ради використовується ДП «Великоолександрівське ЛМГ» для ведення лісового господарства за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду), що свідчить про її самовільне зайняття.

Під особистий підпис директору ДП «Великоолександрівське ЛМГ» ОСОБА_1 вручено припис від 05.07.2018 року № 149-ДК/0121Пр/03/01/-18, яким приписувалось: у термін до 06.08.2018 року звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, про виконання припису повідомити до 06.08.2018 року відділ у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.07.2018 року № 149-ДК/0106По/08/01/-18 відносно директора ДП «Великоолександрівське ЛМГ» ОСОБА_1 , як винної особи, та накладено штраф у розмірі 300,00 грн. Штраф сплачено 19.10.2018 року.

За результатами перевірки та складених матеріалів по факту самовільного зайняття земельної ділянки площею 42,2996 га, державним інспектором здійснено розрахунок шкоди, яка склала 70 102,20 грн. Розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки вручено 05.07.2018 року директору ДП «Великоолександрівське ЛМГ» ОСОБА_1 під особистий підпис, роз`яснено, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню протягом 15 днів з моменту вручення порушнику

Вирішуючи питання з приводу наявності підстав для відшкодування завданих збитків, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди.

Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Відповідно до положень ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам.

Згідно ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди і його державної реєстрації .

Згідно ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. ст. 152, 158 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою і відшкодуванням завданих збитків. Земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, вирішуються виключно судом.

Статтею 211 ЗК України та ст. 56 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Шкода заподіяна самовільним зайняттям відшкодовується на підставі загальних норм ЦК України.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням земельного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Стаття 1166 ЦК України містить правило про загальний (генеральний) делікт, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). У науці цивільного права акт завдання шкоди прийнято поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка особи; б) настання шкоди; в) причинний зв`язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

При цьому, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність всіх складових правопорушення.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). При цьому шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується у повному обсязі.

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди потрібна наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

мсТобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди, позивач повинен довести наявність шкоди (її розмір), протиправність дій відповідача, та причинний зв`язок між шкодою позивача та протиправними діями відповідача.

У постанові від 22.05.2019 у справі № 311/1841/18 Верховний Суд зазначив, що відшкодування шкоди у зв`язку із самовільним зайняттям земельних ділянок є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Позивач, заявляючи вимогу про стягнення шкоди, не конкретизував, хто саме порушив земельне законодавство - ДП «Великоолександрівське ЛМГ»», керівником якого є ОСОБА_1 , чи ОСОБА_1 як фізична особа. З матеріалів справи вбачається, що позивач ототожнює ОСОБА_1 як керівника юридичної особи та як фізичну особу.

Встановлені обставини свідчать, що ОСОБА_1 , як фізична особа, не здійснював будь-яке використання вказаної в позові земельної ділянки. Відтак, відсутність елементу складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка виключає застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди.

Посилання позивача на ту обставину, що ОСОБА_1 визнав свою вину сплативши штраф за постановою державного інспектора, також не свідчить про правомірність цієї постанови, та остання не має преюдиціального значення, в тому числі й щодо встановлених у ній фактів, так як вказана можливість надається лише судовому рішенню.

Крім того, позивачем не наведено доказів, які б свідчили про самовільне зайняття земельної ділянки, оскільки рішенням Великоолександрівської селищної ради № 450 від 20.01.2005 року «Про передачу земельної ділянки сільськогосподарського призначення в постійне користування Великоолександрівському держлісгоспу площею 42,5 га» спірну земельну ділянку передано Великоолександрівському ЛМГ.

Листом № 209 від 27.08.2010 року підприємство звернулося до директора ДП «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з проханням провести обстеження даної ділянки та виготовити проект землеустрою на площі 42,5 га.

Розпорядженням голови Великоолександрівської РДА № 180 від 18.03.2011 року даний проект затверджено.

Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП «МГ «Гаврилівське» Великоолександрівське лісництво, розробленим Українським державним проектним виробничим об`єднанням Українська лісовпорядна експедиція 2008 року дана земельна ділянка була включена до земель лісогосподарського призначення, як квартал 76, що підтверджується картографічними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

ДП «Великоолександрівське ЛМГ» є спеціалізованим лісогосподарським підрозділом.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Наданими до суду картографічними матеріалами підтверджено право ДП «Великоолександрівське ЛМГ» користуватися спірною земельною ділянкою.

Крім того, пред`явлення вимоги про відшкодування шкоди покладає на позивача обов`язок довести, що вона не є абстрактною, а дійсно завдана у результаті протиправних дій відповідача. Наявність у матеріалах справи виключно розрахунку розміру шкоди не може бути єдиним та беззаперечним доказом наявності такої шкоди.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позовних вимог Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , Державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство», треті особи на стороні позивача Великоолександрівська селищна рада, Державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України на території Херсонської області, про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Повний текст рішення виготовлено 26.02.2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з моменту виготовлення повного тексту рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.О. КОВАЛЬ