ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/2326/21 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Вейтас І.В.,

Радченка С.В.,

секретар Плохотніченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області, ухваленого 18 жовтня 2021 року під головуванням судді Прохоренко В.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Херсонської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва Олександра Олександровича, Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 05 жовтня 2017 року із уточненнями до нього від 17 вересня 2021 року позивачка просила:

-визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Херсонської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32722990 від 05 грудня 2016 року;

-скасувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 17816893.

Підстави та обґрунтування позову

Посилалася на те, що 08 червня 2005 року між нею та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» було укладено кредитний договір № HEH0GK00000800 з додатковою угодою до нього № 1 від 29 квітня 2013 року, за яким вона отримала споживчий кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 18000 доларів США та 3300 доларів США на оплату страхових платежів, терміном до 08 червня 2025 року, видача готівки через касу у розмірі 18000 доларів США, що еквівалентно 90990 гривням, підтверджується заявою про видачу готівки № 1 від 08 червня 2005 року та ордером-розпорядженням № HEH0GK00000800, цього ж дня в його забезпечення між вказаними сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , вважає вказані договори відповідно до законодавства України недійсними, з цього приводу нею було подано позов до Херсонського міського суду Херсонської області, 05 грудня 2016 року державним реєстратором Херсонської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєвим О.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 32722990, на підставі якого в Єдиний державний реєстр речових прав на нерухоме майно було внесено запис про власника нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», при цьому підставою виникнення права є договір іпотеки від 08 червня 2005 року, зазначає, що вказане рішення державного реєстратора є протиправним, оскільки за п. 15.8 договору іпотеки від 08 червня 2005 року іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі дострокового розірвання кредитного договору або зміни його умов при наявності невиконання зобов`язань на момент розірвання, станом на 05 грудня 2016 року та на сьогоднішній день кредитний договір не розірвано та жодних змін до його умов внесено не було, строк його дії до 08 червня 2025 року, відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перед вчиненням реєстраційної дії державний реєстратор повинен пересвідчитися в достатності, належності та правильності оформлення документів, поданих для оформлення прав та їх обтяжень, встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, жодної вимоги про усунення порушення позивачка від Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» не отримувала, державний реєстратор не перевірив достатність, належність документів, поданих для оформлення прав та їх обтяжень, що призвело до незаконної перереєстрації квартири від позивачки на відповідача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», крім того Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у відповідній редакції встановлена загальна заборона примусового стягнення такого майна без згоди власника (незалежно від суб`єкта, який здійснює таке стягнення), що фактично і було зроблено за результатами прийняття оскаржуваного рішення, державним реєстратором було грубо порушено п. п. 1) п. 1 вказаного Закону, оскільки на вказану квартиру позивачки, яка використовується як місце постійного проживання та є предметом іпотеки в забезпечення вимог кредитного договору в іноземній валюті, не може бути звернуто стягнення шляхом реєстрації права власності за іпотекодержателем, у тому числі шляхом реєстрації права власності за банком як забезпечення виконання позивачкою умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті, тому державний реєстратор мав застосувати вказану норму законодавства та відмовити у державній реєстрації набуття права власності відповідачем, реєстрація набуття права власності за іпотекодержателем є одним із видів звернення стягнення на предмет іпотеки, передбаченого ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», згідно якої звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судове рішення у справі суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року позов задоволено частково, ухвалено:

-скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 05 грудня 2016 року, індексний номер 32722990, прийняте державним реєстратором Херсонської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєвим О.О. про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 за Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк»;

-скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису 17816893 про реєстрацію за Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 ;

-поновити відомості у державних реєстрах речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 17816893, квартири АДРЕСА_2 , що передували скасованим записам.

У задоволенні позову до державного реєстратора Херсонської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва О.О. відмовлено.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, оскільки на виконання вимог ч. 3 ст. 12 , ч. 1 ст. 81 ЦПК України вказаною банківською установою не надано жодного доказу на підтвердження надання державному реєстратору всіх документів, визначених п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, необхідних для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що рішення про державну реєстрацію прийнято лише на підставі іпотечного договору, відомості про надання банком державному реєстратору - нотаріусу документу, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя в матеріалах справи також відсутні, державним реєстратором на вимогу суду від 05 листопада 2018 року не надано належним чином завірені матеріали реєстраційної справи щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», вказану квартиру, яка використовується позивачкою як місце постійного проживання, не може бути примусово реалізовано на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» як забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 08 червня 2005 року, укладеного в іноземній валюті, тому державний реєстратор повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації права власності на вказане домоволодіння за Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк»,у даному випадку відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц відмовив у задоволенні позовних вимог до державного реєстратора Херсонської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєва О.О. як пред`явлених до неналежного відповідача.

Вимоги апеляційної скарги

Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» поставлено питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підстави та обґрунтування апеляційної скарги

Посилання на незаконність та необґрунтованість рішення суду, оскільки Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, з огляду на закріплені у ст. ст. 10, 18 вказаного Закону порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства, ОСОБА_1 неодноразово отримувала повідомлення іпотекодержателя про намір останнього звернути стягнення на предмет іпотеки та не вчинила дії щодо погашення заборгованості, а Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» надало реєстратору для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя, суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», так як звернення стягнення на квартиру ОСОБА_1 як предмет іпотеки шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, реєстрація права власності на предмет іпотеки за Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» здійснена за згодою ОСОБА_1 , що висловлена у договорі іпотеки, тому Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню до цих правовідносин, під час здійснення процедури звернення стягнення на нерухоме майно та проведення державної реєстрації ні банком, ні державним реєстратором порушення приписів чинного законодавства допущено не було.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві адвокат Кізима І.В. від імені ОСОБА_1 вважав скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Процесуальні позиції учасників при апеляційному розгляді справи

Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» Логвіновська А.А. вимоги скарги підтримала, адвокат Оганян Г.В. вважав її такою, що задоволенню не підлягає.

Позиція апеляційного суду

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи 08 червня 2005 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк», назву якого змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № HEH0GK00000800, за яким остання отримала кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 21300 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_2 у розмірі 18000 доларів США та на оплату страхових платежів у розмірі 3300 доларів США під 1% у місяць на суму залишку кредиту, строком по 08 червня 2025 року, цього ж дня в його забезпечення між вказаним сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якого є вказана квартира, за його п. п. 15.7.1, 15.7.2. п. 15.7., п. 15.8 з метою задоволення своїх вимог іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання терміну виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконанні, звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань за кредитним договором у випадках порушення позичальником якого-небудь із зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору, порушення іпотекодавцем правил заміни предмету іпотеки, порушення іпотекодавцем якого-небудь із зобов`язань за цим договором, виявлення іпотекодержателем погіршення стану предмету іпотеки або зменшення вартості предмету іпотеки понад нормального фізичного зносу, або фактичної часткової відсутності предмета іпотеки, встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в кредитному договорі та у цьому договорі, смерті іпотекодавця, порушення судом справи про стягнення з іпотекодавця на користь іпотекодержателя заборгованості, також сторони дійшли згоди, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі дострокового розірвання кредитного договору або зміни його умов при наявності невиконання зобов`язань на момент розірвання, за п. п. 21, 26 договору звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором здійснюється у випадках, передбачених п. п. 15.7.1, 15.8 та 15.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку», на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі, звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено в позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавця.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 93420377 від 01 серпня 2017 року державним реєстратором Херсонської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Рилєєвим О.О. 05 грудня 2016 року на підставі договору іпотеки серії та номеру ВСС310896 від 08 червня 2005 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32722990 від 05 грудня 2016 року, на підставі якого внесено запис про право власності № 17816893 на квартиру АДРЕСА_1 за Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк».

19 липня 2017 року Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію з вимогою на виконання ч. 1 ст. 109 ЖК УРСР ОСОБА_1 разом з усіма членами сім`ї та іншими мешканцями, протягом 30 днів з моменту отримання даної претензії, добровільно звільнити квартиру АДРЕСА_1 із одночасним зняттям з реєстраційного обліку.

Приведені договірні положення та положення Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , «Про іпотеку» допускають з дотриманням встановленої ними процедури перехід права власності на передане в іпотеку майно до іпотекодержателя з відповідною державною реєстрацією, проте такий перехід є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому на нього поширює дію чинний на час виникнення спірних правовідносин Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», за яким не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно і загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку , вказана квартира позивачки, як передане в іпотеку майно в забезпечення споживчого кредиту, відповідає приведеним критеріям, отже у державного реєстратора були законні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на квартиру за відповідачем, приведений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого об`єктивного підтвердження у суді, скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, її повний текст буде складено 23 грудня 2021 року і з цього дня протягом тридцяти днів на постанову може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Вейтас

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ С.В. Радченко