Справа № 755/3228/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 27, 30 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна,-

У С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Змістом заявлених позовних вимог є скасування арешту накладеного на все майно ОСОБА_1 Відділом державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у ході виконання судових рішень Новотроїцького районного суду у виконавчих провадженнях № 26417643 та № 28606198.

Відповідно положень частини 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Перелік позовів для яких визначено виключну підсудність (стаття 30 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За вимогами ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

За правилами частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Мотивуючи підсудність позовної заяви Дніпровському районному суду м. Києва позивач вказує, що належне їй нерухоме майно знаходиться на території Дніпровського району м. Києва, на підтвердження чого до позовної заяви додано копію Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 11.07.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоєю Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3974.

Натомість, як убачається із доданої до позовної заяви Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 243743254 від 10.02.2021 року, відомості щодо належності на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 та накладення відповідачем арешту на цю квартиру відсутні, що підтверджувало б підсудність справи за місцем знаходження вказаного майна.

При цьому зі змісту вищезазначеної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що об`єктом обтяження є невизначене майно, все майно ОСОБА_1 , арешт на яке накладено Відділом державної виконавчої служби Козятинського міськрайонного управління юстиції.

Відповідно змісту заявлених позовних вимог, позивач просить зняти арешт з її нерухомого майна, накладений постановами про відкриття виконавчого провадження у межах виконавчих проваджень № 26417643 та № 28606198, не наводячи переліку конкретного майна, оскільки арешт накладено саме на все майно у ході примусового виконання судових рішень Новотроїцького районного суду.

Відтак відсутні підстави вважати, що позовна заява підсудна Дніпровському районному суду м. Києва відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, у зав`язку з цим позовна заява підлягає передачі до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за місцем знаходження відповідача за загальними правилами підсудності відповідно до вимог ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За вимогами ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За викладених обставин, керуючись ст. ст. 19, 27, 30, 31, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу № 755/3228/21 (Провадження № 2/755/2301/21) за позовом ОСОБА_1 до Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про зняття арешту з майна передати на розгляд до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 24.02.2021 року.

Суддя