1Справа № 2-1539/11 4-с/335/5/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Крамаренко І.А., при секретарі Шутіній Г.Ю., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко Олесі Сергіївни, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко Олесі Сергіївни, в якій скаржник зазначає, що в архіві Вознесенівського відділу ДВС у місті Запоріжжя Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває завершене виконавче провадження ВП № 50429201 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу у сумі 211430,50 грн. та судових витрат 1820,00 грн. Виконавцем їй було повідомлено, що арешт на все рухоме та нерухоме майно та заборону на відчуження майна, було накладено в межах виконавчого провадження ВП №40020453 згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.11.2013. Постановою від 25.12.2015 старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Гогунською П.М. (ВП №40020453) було повернуто виконавчий документ стягувачу - ТОВ «Кредитні ініціативи», на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, що діяв на момент винесення постанови). Вдруге, виконавчий документ було повернуто Стягувачу згідно постанови старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції Петренко О.С. від 30.05.2017. (ВП №50429201), на підставі п. 7 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження (в редакції Закону, що діяв на момент винесення постанови). Однак, після прийняття вищевказаних постанов арешт, заборону на відчуження та розшук майна знято не було. З цього приводу ОСОБА_1 12.11.2020 звернулася до виконавця із заявою про зняття арешту з майна та припинення розшуку майна, та отримала лист- відповідь виконавця, яким їй було відмовлено у знятті арешту з майна та припинення розшуку майна, посилаючись на те, що підстави для цього відсутні. З такою відповіддю скаржниця не погоджується та вважає такі дії виконавця протиправними та такими, що порушують її права щодо вільного користування та розпорядження майном.

У зв`язку з чим, просить суд, визнати дії старшого державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко О.С. щодо не зняття арешту з усього нерухомого та рухомого майна, що був накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його від 05.11.2013 у виконавчому провадженні № 40020453, в т.ч. автотранспортного засобу марки TOYOTA RAV4, колір - сірий, тип кузова - універсал, 2007 року випуску, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , VIN/ номер шасі (кузова рами): НОМЕР_2 та не припинення розшуку даного автотранспортного засобу, який було оголошено у розшук згідно постанови про розшук майна боржника від 10.02.2014, ВП № №40020453 неправомірними та зобов`язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з усього нерухомого та рухомого майна, що був накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його від 05.11.2013, накладений у виконавчому провадженні ВП № 40020453, та припинити розшук автотранспортного засобу марки TOYOTA RAV4, який було оголошено в розшук згідно постанови про розшук майна боржника від 10.02.2014, ВП № №40020453.

26.11.2020 на адресу суду від старшого державного виконавця Петренко О.С. надійшов відзив на скаргу, в якій просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

18.12.2020 на адресу суду від представника ТОВ «Кредитні ініціативи» надійшов відзив на скаргу, в якій просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. Зазначено, що борг ОСОБА_1 не сплачено у повному обсязі, а рішення суду не втратило своєї юридичної сили.

Вивчивши матеріали скарги, доводи заявника, викладені у скарзі, доводи викладені у відзивах, суд дійшов висновку, що вимоги скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що на виконанні у Вознесенівському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження №40020453 з примусового виконання виконавчого листа №2-1539/11 від 01.04.2013 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором у сумі 211430,50 грн., витрати по оплаті судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.

03.10.2013 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

05.11.2013 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

08.07.2014 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортного засобу TOYOTA RAV 4, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

25.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (закон, що діяв на момент завершення виконавчого провадження), майно боржника, а саме: транспортний засіб не розшукано протягом року з дня оголошення його в розшук. Строк повторного пред`явлення до 25.12.201.

Повторно виконавчий документ було пред`явлено 10.03.2016, та 11.03.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

30.05.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», транспортний засіб боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. Станом на 06.09.2016 залишок боргу становить 200917,63 грн., залишок виконавчого збору- 20091,77 грн.

Таким чином, боржником в рамках двох виконавчих проваджень рішення суду в повному обсязі не виконано.

Відповідно до листа начальника Вознесенівського ВДВС від 12.11.2020 за №80981/1, заявнику ОСОБА_1 було відмовлено у знятті арешту з майна боржника, оскільки для цього відсутні підстави.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що за боржником існує заборгованість, а саме: залишок боргу у розмірі 200917,63 грн., залишок виконавчого збору - 20091,77 грн., підстави для зняття арешту з майна у відповідності до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у державного виконавця були відсутні.

Отже, вимоги про визнання дій державного виконавця щодо не зняття арешту неправомірними є безпідставними, а скарга задоволенню не підлягає.

Доводи скаржника щодо втрати стягувача права на стягнення в примусовому порядку з ОСОБА_1 заборгованості, оскільки повторно виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання у строк до 30.05.2020, який на теперішній час сплив, є неспроможними та не можуть бути достатніми підставами для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Петренко Олесі Сергіївни - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана 22.02.2021.

Суддя І.А. Крамаренко