Єдиний унікальний номер: 378/832/21
Провадження № 2/378/296/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - законний представник ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - законний представник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 з посиланням на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали та набули право власності в його майні його (позивача) батьки: голова двору ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_10 .. ОСОБА_11 станом на 15 квітня 1991 року в дворі не проживав. ОСОБА_12 в листопаді 1987 року вибув з двору в с. Торчиця, а в 1991 році повернувся з дружиною ОСОБА_13 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_9 помер, спадщину після смерті якого прийняла його дружина ОСОБА_10 , яка отримала в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Діти померлого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 подали заяви про пропуск строку на прийняття спадщини. Діти спадкодавця ОСОБА_14 та він (позивач) вважаються такими, що відмовилися від спадщини. 1 липня 2002 року ОСОБА_12 остаточно вибув з двору в інше господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 його брат ОСОБА_11 , який постійно проживав в с. Красилівка, помер, спадщину після смерті якого прийняли його неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його брат ОСОБА_12 , спадщину після смерті якого прийняв його син ОСОБА_2 .. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за життя будь-яких вимог стосовно майна вищевказаного колгоспного двору не подавали та пропустили щодо них строк давності. 15 квітня 2020 року його мати ОСОБА_10 склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому та його брату ОСОБА_14 , який зареєстровано в реєстрі за № 10. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 помер. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 померла, спадщину після смерті якої прийняв він,син померлої - спадкоємець за заповітом та за законом. Крім нього, спадкоємці у ОСОБА_10 на день її смерті відсутні. Вважає, що ОСОБА_10 за життя набула права власності на частку в майні колгоспного двору та в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_9 на його частку в майні колгоспного двору, а саме в цілому на вищевказаний житловий будинок, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті останньої. Оскільки ОСОБА_14 помер до відкриття спадщини, а тому внаслідок смерті ОСОБА_10 , тому він не може бути спадкоємцем частини майна за заповітом. 22 вересня 2021 року державний нотаріус Ставищенської районної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та законом на вказаний житловий будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлої та відсутність правовстановлюючого документа на нього. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) вищевказаний житловий будинок, загальною площею 72,70 м2, житловою площею 36,10 м2, вартістю 124260 грн. розташований на неприватизованій земельній ділянці.

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_10 на вищевказаний житловий будинок.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду 18 листопада 2021 року відкрито провадження та справу призначено до підготовчого засідання (а.с. 39-40).

Ухвалою Ставищенського районного суду від 9 грудня 2021 року залучено ОСОБА_6 - законний представник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору по даній справі (а.с. 116).

Позивач в підготовче засідання не прибув, в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати без його участі (а. с. 2-7).

Представник відповідача Ставищенської селищної ради в підготовче засідання не прибув. Ставищенська селищна рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а. с. 105).

Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 , ОСОБА_8 в підготовче засідання не прибули, направили до суду заяви, в яких підтвердили обставини, викладені в позові, не заперечили проти задоволення позову, просять справу розглядати без їх участі (а.с. 85, 97, 99, 130).

Третя особа ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 про час і місце підготовчого засідання повідомлені належним чином (а.с. 130), про причини неявки суд не повідомили.

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до ксерокопій погосподарських книг Красилівської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки (а. с. 11-18), довідки Ставищенської селищної ради від 4 жовтня 2021 року № 331 (а. с. 19) житловий будинок АДРЕСА_1 , 1964 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого у ньому проживали та не втратили права на частку в його майні ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_10 , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули право власності на майно колгоспного двору в рівних частках, кожен на 1/2 частину. Членами даного двору були також ОСОБА_11 , який станом на 15 квітня 1991 року в дворі не проживав та ОСОБА_12 , який в листопаді 1987 року вибув з двору в с. Торчиця, а в 1991 році повернувся з дружиною ОСОБА_13 .

Відповідно до довідки Ставищенської селищної ради від 4 жовтня 2021 року за № 337 (а.с. 20) ОСОБА_12 вибув із вказаного домогосподарства 1 липня 2002 року і через сплив трирічного строку давності, передбаченого ст. 71 ЦК України (1963 р.) втратив право на її витребування.

Відповідно до копій технічного паспорту (а.с. 28-32), висновку про ринкову вартість майна (а. с. 33) довідки Ставищенської селищної ради від 4 жовтня 2021 року за № 332 (а. с. 22) вказаний житловий будинок загальною площею 72,70 кв. метри, житловою площею 36,10 кв. метри, вартістю 124260 гривень, розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться: житловий будинок (прибудова) «а2», сарай «Б1», сарай, літня кухня «В1», погріб «Г1», огорожа № 1, огорожа № 2, хвіртка № 3, ворота № 4, колодязь № 5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 (а. с. 65 зв.). До спадкового майна померлого належить 1/2 частина вищевказаного житлового будинку. З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 65-69) встановлено, що після смерті ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернулася дружина померлого, ОСОБА_10 .. Діти померлого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 відмовилися від прийняття спадщини на користь матері ОСОБА_10 .. Діти померлого ОСОБА_14 та ОСОБА_1 не вчинили жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини, тому вважаються, що також відмовилися від спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його брат ОСОБА_11 , який постійно проживав в с. Красилівка, помер, спадкова справа після смерті останнього не заведена (а.с. 50).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 помер, спадщину після смерті якого прийняли діти померлого ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а. с. 51-63).

15 квітня 2020 року ОСОБА_10 склала заповіт, який посвідчений секретарем Торчицької сільської ради Мекедою Л.С., за реєстром № 10, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 та ОСОБА_14 (а. с. 23).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_14 помер (а. с. 24, 64).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 померла (а. с. 77 зв.) До спадкового майна померлої належить вищезазначений житловий будинок.

З копії матеріалів спадкової справи (а.с. 70-83) встановлено, що після смерті ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернувся син померлої - позивач ОСОБА_1 , спадкоємець за заповітом, посвідченим 15 квітня 2020 року секретарем Торчицької сільської ради Мекедою Л.С., за реєстром № 10, та спадкоємець за законом, який отримав свідоцтво про прийняття спадщини за законом на частину спадкового майна.

22 вересня 2021 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а. с. 34).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_10 за життя набула права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як на майно колгоспного двору та на 1/2 частину даного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_9 , а позивач набув право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_10 на Ѕ частину вказаного житлового будинку та право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_10 на Ѕ частину вказаного житлового будинку, тому позов слід задовольнити.

Оскільки позивач в позовній заяві вказав, що понесені судові витрати просить покласти на нього (а. с. 2-7), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 15 ч. 1, 182, 392, 1223 ч. 1, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_10 на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,70 кв. метри, житловою площею 36,10 кв. метри, загальною вартістю 124260 (сто двадцять чотири тисячі двісті шістдесят) гривень.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_10 на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 72,70 кв. метри, житловою площею 36,10 кв. метри, загальною вартістю 124260 (сто двадцять чотири тисячі двісті шістдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход