Провадження № 22-ц/810/983/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 грудня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Коновалової В. А.,

суддів: Кострицького В. В., Луганської В. М.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Ніна Іванівна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малахов Сергій Олексійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 ,

на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 листопада 2021 року

за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Сердюк Ніна Іванівна, Приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малахов Сергій Олексійович,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, в обґрунтування якої зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації померла мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19 червня 2021 року. Після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса Михайловського Анатолія Тимофійовича із заявою про прийняття спадщини, на що отримав відповідь, що ОСОБА_5 за життя склала два заповіти.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 1/2 кожній все рухоме та нерухоме майно де воно не було і з чого б воно не складалось, і все те що їй належало на день смерті, який був посвідчений приватним нотаріусом Сердюк Ніною Іванівною.

28 травня 2019 року ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Малаховим Сергієм Олексійовичем та за яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_2 коштовності.

На час складання заповітів мати позивача хворіла, перебувала у дуже тяжкому фізичному стані, постійно знаходилась під наглядом лікарів, не мала змоги самостійно пересуватись та доглядати себе, особливості поведінки та психічний стан у зв`язку із хворобою свідчили про її неспроможність усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними.

Отже вважає, що вказані вище заповіти складені нотаріусами з порушенням вимог чинного законодавства щодо порядку їх посвідчення, що має наслідком нікчемність цих заповітів.

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , просив суд визнати недійними заповіти складені ОСОБА_5 02 вересня 2017 року та 28 травня 2019 року.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 листопада 2021 року позовна заява ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним повернута позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 просить ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 листопада 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач та його представник зареєстровані у підсистемі «Електронний суд» та через яку позовна заява була надіслана до суду першої інстанції. Дійсність довіреності виданої ОСОБА_1 04 листопада 2021 року підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, та яка була автоматично додана до позовної заяви про визнання заповітів недійсними від 05 листопада 2021 року, відправленої до суду першої інстанції представником позивача засобами Електронного суду. Крім того, на підтвердження своїх повноважень представником позивача також було надано копію ордеру серії КС № 437287 від 05 листопада 2021 року, про що прямо зазначається в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції. Ордер містить два підписи ОСОБА_4 , як керівника адвокатського об`єднання та як адвоката.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року роз`яснювалося відповідачам право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник позивача, який приймав участь в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку і у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Постановляючи ухвалу від 12 листопада 2021 року про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що надана представником позивача копія ордеру не засвідчена у встановленому законом порядку та крім того, надана довіреність також не може бути належним доказом на підтвердження права ОСОБА_4 здійснювати представництво у суді інтересів позивача, оскільки вона не містить підпису довірителя. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява від імені та в інтересах ОСОБА_1 , була підписана особою, яка не має права її підписувати.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Системний аналіз наведеної норми свідчить, що реалізація особою права на подання позову (заяви) до суду здійснюється шляхом подання такої заяви (позову) особою, яка має процесуальну дієздатність, має бути підписана особою, яка має права її підписувати та має бути вказано посадове становище особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У частині 2 статті 175 ЦПК України зазначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно із частинами першою, другою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Пунктом 4 Положення про ордер встановлено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно підпункту 15.4 пункту 15 Положення про ордер адвоката ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені ордером, виданим на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Системний аналіз норм статті 64 ЦПК України дає підстави для висновку, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, усі належні їй процесуальні права та обов`язки, передбачені процесуальним законом, окрім тих повноважень, щодо здійснення яких наявні певні застереження у виданій йому довіреності або ордері. Відповідно, відсутність застереження щодо повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії від імені особи, яку він представляє, має оцінюватися як наявність у представника такого процесуального повноваження.

Відповідно до частини восьмої статті 14 ЦПК України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно із ч.ч. 7, 8 ст. 62 ЦПК України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/ або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідно до пункту 2 параграфа 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до

Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу

України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих

актів» підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30

днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя відповідного оголошення. У газеті

«Голос України» від 04 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.

Отже, підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

Відповідно до пунктів 24-27 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, підсистема «Електронний суд», що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються. Технічні вимоги щодо форм електронних документів та їхніх додатків, обмеження щодо їхнього розміру, формату та інших характеристик встановлюються Інструкцією користувача Електронного суду.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми «Електронний суд».

Відповідно до пунктів 30-34 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Отже, у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.

Відповідно до пунктів 4 та 5 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» № 2155-VІІІ від 05 жовтня 2017 року, кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Проте, суд першої інстанції постановляючи ухвалу від 12 листопада 2021 року не врахував зазначені вище норми права.

Із автоматизованої системи документообігу суду Д-3 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є зареєстрованими користувачами підсистеми «Електронний суд».

Позовну заяву про визнання заповіту недійсним сформовано як документ 05 листопада 2021 року в системі «Електронний суд» та підписано ЕЦП Богатир В.В.

На підтвердження своїх повноважень на підписання позовної заяви від імені ОСОБА_1 , як додаток до апеляційної скарги, ОСОБА_4 долучив довіреність від 04 листопада 2021 року, яка сформована в системе «Електронний суд» та дійсність якої підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Згідно з електронною довіреністю від 04 листопада 2021 року ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 уповноважує Богатир Володимира Вікторовича представляти його інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи. Довіреність видана з правом передоручення іншим особам. Довіреність дійсна до моменту її скасування.

Також до позовної заяви на підтвердження повноважень представника позивача через систему «Електронний суд», останнім надано копію ордеру серії КС № 437287 від 05 листопада 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 25-05/21-01 від 25 травня 2021 року уповноважив ОСОБА_4 представляти інтереси у Сєвєродонецькому міському суді Луганської області без обмежень повноважень. Ордер містить два підписи ОСОБА_6 , як керівника адвокатського об`єднання та як адвоката та підписаний кваліфікованим електронним підписом.

Однак, судом першої інстанції при поверненні позовної заяви у зв`язку з наданням представником позивача копії ордеру, який би був засвідчений у встановленому законом порядку, а надана довіреність не містить підпису довірителя, не були враховані зазначені вище обставини.

Оскільки представником позивача у визначеному законом порядку до позовної заяви, поданої через систему «Електронний суд», додано копію ордеру серії КС № 437287 від 05 листопада 2021 року, який підписаний представником позивача Богатирем Володимиром Вікторовичем кваліфікованим електронним підписом, тому у суду першої інстанції не було достатніх підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи (скарги) містить ознаки зайвого формалізму та ставить під загрозу дотримання завдань судочинства, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище обставини та в порушення вищезазначених вимог закону необґрунтовано повернув позовну заяву позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що питання про відкриття провадження у справі вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 листопада 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2021 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.М. Луганська

В.В. Кострицький