Провадження номер 2-з/756/510/21
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті заяви про забезпечення доказів

21 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подану представником - адвокатом Омельченком Іваном Володимировичем про забезпечення доказів,-

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2021 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва через засоби поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подана їх представником - адвокатом Омельченком І.В. про забезпечення доказів, в якій просять суд:

-Забезпечити докази шляхом огляду в судовому засіданні тексту переписки у мобільному додатку «Telegram» між ОСОБА_2 - абонентом за номером телефону НОМЕР_1 та ОСОБА_3 - абонентом за номером телефону НОМЕР_2 , яка міститься у належному ОСОБА_2 мобільному телефоні;

-Роздрукований вищевказаний текст переписки, який наданий до суду, вважати ідентичним оригіналу електронних доказів в електронні (цифровій) формі у мобільному додатку «Telegram», переписки з абонентом за номером телефону НОМЕР_2 ОСОБА_3 , що збережені в мобільному телефоні за номером НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

В обґрунтування поданої зави вказує, що 19 серпня 2014 року між ОСОБА_3 (Сторона 1) та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (іменуються разом як Сторона 2) укладено договір. Відповідно до пункту п. 3.1 Договору ОСОБА_3 (Сторона 1) зобов`язується погасити залишкову частину боргу шляхом передання прав власності на частку в розмірі 50 % в компанії Мереста Інвестмент Лімітед, реєстраційний № 121, 305, заснованої у відповідності із законодавством Беліза, яка володіє часткою у розмірі 65,71 % в компанії Мікарніал ЛТД, реєстраційний номер 308984, заснованої у відповідності із законодавством Кіпра, найменована далі «компанія Мікарніал» за наступними умовами:

3.1.1. 15,4 % частки в компанії Мереста переоформлюється на користь Сторони 2 в рахунок часткового погашення в розмірі 1000000 доларів США із залишку боргу (п. 2.2).

3.1.2. Залишкова частина боргу в розмірі 1 400000 доларів США (сума залишку боргу - п. 2.2. мінус сума часткового погашення - п. 3.1.1) погашається (аллоцірується) шляхом передання прав власності на частку в розмірі 34,6 % в компанії Мереста на користь Сторони 2.

Згідно із п. 4.3. Договору Сторона 1 зобов?язана заснувати дві посади у вищому керівництві компанії Мікарніал, які будуть зайняті Стороною 2. Перша посада - в наглядовій Раді, другу у виконавчому менеджменті. (без фінансової компенсації).

Всупереч умов договору, ОСОБА_3 не здійснив у встановлений строк, передбачений п. 4.6. Договору, переоформлення права власності на частки в компанії Мереста.

В період з 2016 р. по 2019 р. між сторонами Договору проводилися регулярні переговори щодо виконання (відстрочення виконання) обов`язку за Договором.

В одному з листувань, що відбувалося в мобільному додатку Telegram, 12 жовтня 2019 року ОСОБА_3 підтвердив домовленість про надання частки в «Дівані». Власником торгівельної марки DIVAN.TV є компанія MIKARNIAL LTD, директором та бенефіціаром якої є ОСОБА_3 . З 2012 року власником ТОВ «Діван. ТВ» була компанія MIKARNIAL LTD.

10 жовтня 2016 року ТОВ «Діван. ТВ» перейменовано на ТОВ «МУЛЬТИМЕДІА ГРУП УКРАЇНА», власником якої з 16 березня 2017 року є ОСОБА_4 .

Водночас, в березі 2017 року компанія MIKARNIAL LTD стала власником ТОВ «ФІНАРТ КАПІТАЛ ІНВЕСТ», власником якого в березі 2019 року став ОСОБА_3 .

Згідно даних, які розміщені на сайті DIVAN.TV, MIKARNIAL LTD надає користувачам послуги, зокрема щодо використання об`єктів інтелектуальної власності. За даними сайту інтернет мережі ТОВ «ФІНАРТ КАПІТАЛ ІНВЕСТ» є отримувачем коштів, на користь яких здійснюються перекази, а саме для сервісі Divan.TV

Заявники стверджують, що наведені обставини підтверджують проведення переговорів та домовленість щодо передання частки в компанії Мереста Інвестмент Лімітед, яка володіє часткою в розмірі 65,71 % в компанії Мікарніал ЛТД, найменована далі «компанія Мікарніал».

Таким чином, у зв?язку з тим, що забезпечення доказів є необхідним для підтвердження проведення переговорів між сторонами щодо виконання (відстрочення виконання) обов`язку за Договором, та відповідно, для підтвердження переривання строків позовної давності.

Вказані докази (текстові повідомлення) містяться у встановленому на телефоні ОСОБА_2 мобільному додатку «Telegram». Зважаючи на особливості функціонування мобільного додатку «Telegram», вказані докази можуть безперешкодно у будь-який час видалені ОСОБА_3 , що призведе до їх втрати, а суд в свою чергу буде позбавлений можливості повно та всебічно дослідити оригінали таких доказів та, як наслідок, обставин справи.

З цих підстав просять заяву про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви, задовольнити.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Положення ст.116 ЦПК України чітко визначають підстави для забезпечення доказів.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Вимогами п.п.4, 5 ч.1 ст.117 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Право на доступ до правосуддя є одним з основоположних прав людини. Воно передбачене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція), ратифікована Україною.

Поняття «суд, встановлений законом» стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Справи, що належать до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України, за змістом пунктів 3, 4, 15 частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Натомість відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Аналізуючи положення пункту 4 частини першої статті 20 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду в пункті 37 постанови від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59гс20) дійшла висновку, що справи в спорах щодо правочинів незалежно від їх суб`єктного складу, що стосуються акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, підлягають розгляду господарськими судами. Винятком є спори щодо таких дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення сімейних і спадкових прав та обов`язків, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

За змістом ст. ст. 116-118 ЦПК України забезпечення доказів - це вжиття судом термінових заходів щодо закріплення фактичних даних, подання яких згодом може стати утрудненим чи неможливим через їх знищення або пошкодження, щоб в подальшому при розгляді справи використати їх як докази певних обставин у справі.

Дослідивши заяву представника заявників - адвоката Омельченка І.В., про забезпечення доказів та матеріали подані в її обґрунтування, зокрема Договір укладений між сторонами 19 серпня 2014 року у зв`язку із не виконанням якого, заявниками порушується питання про забезпечення доказів, приходжу до переконання, що подана заява не підсудна до розгляду Оболонському районному суду м.Києва.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами з приводу не виконання ОСОБА_3 домовленостей, обумовлених укладеним 19 серпня 2014 року договором, зокрема, серед іншого, передання прав власності на частку в розмірі 50 % в компанії Мереста Інвестмент Лімітед, яка володіє часткою у розмірі 65,71 % в компанії Мікарніал ЛТД, за наступними умовами: 15,4 % частки в компанії Мереста переоформлюється на користь Сторони 2, та передається право власності на частку в розмірі 34,6 % в компанії Мереста на користь Сторони 2; Сторона 1 зобов?язана заснувати дві посади у вищому керівництві компанії Мікарніал, які будуть зайняті Стороною 2. Перша посада - в наглядовій Раді, другу у виконавчому менеджменті. (без фінансової компенсації). Отже, вимоги, які можуть бути заявлені в майбутньому, згідно із пунктом 4 частини першої статті 20 ГПК України мають розглядатися господарським судом, у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі.

Приходжу до переконання, що подана заява про забезпечення доказів не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що не позбавляє заявника права звернутися із відповідною заявою до відповідного суду Господарської юрисдикції.

З огляду на те, що діючим процесуальним законодавством не передбачено порядку відмови у відкритті провадження за заявою про забезпечення доказів, застосовуючи аналогію закону (ч.1 ст.8 ЦК України), вважаю необхідним в даному випадку застосувати положення п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, яка передбачає відмову у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відмовити заявникам в прийнятті поданої заяви про забезпечення доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116-118, 186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в прийнятті заяви про забезпечення доказів, поданої представником - адвокатом Омельченком Іваном Володимировичем, у зв`язку із непідвідомчістю поданої заяви Оболонському районному суду м.Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21 грудня 2021 року.

Суддя І.С. Шролик