Справа № 436/469/13-ц
Провадження № 2-в/417/14/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2021 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернік А.П.

за участю секретаря Кузьмич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні ухвалу Марківського районного суду Луганської області про ініціювання питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 436/469/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

17.09.2020 року Марківським районним судом постановлена ухвала про ініціювання питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 436/469/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки без наявності вказаної справи суд позбавлений можливості розглянути справу за заявою ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа в цій справі.

Заявник, первісний стягувач та відповідач у справі у судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження в частині ухваленого рішення у зв`язку з таким.

Відповідно до ст.ст.488,489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі, закінчене ухваленням рішення, може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Судом установлено, що відповідно до копії рішення Кам`янобрідського районного суду м. Луганська від 29.05.2013 року у справі № 436/469/13-ц, суд задовольнив позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 , а саме суд вирішив: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк», заборгованість за кредитним договором у сумі 5 443 (п`ять тисяч чотириста сорок три) долари 36 центів США, що є еквівалентом 43 508 (сорока трьох тисяч п`ятсот восьми) гривень 78 копійок, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту у сумі 4737 (чотири тисячі тридцять сім) доларів 67 центів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 705 (сімсот п`ять) доларів 69 центів США, та 10 678 (десять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 65 копійок, в тому числі: пеню за порушення строку сплати відсотків у сумі 448 (чотириста сорок вісім) гривень 27 копійок; щомісячну комісію у сумі 5 919 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 69 копійок; пеню за порушення строку сплати кредиту у сумі 4310 (чотири тисячі триста десять) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» судові витрати з оплати судового збору в сумі 541 (п`ятсот сорок одна) гривня 87 копійок.»

Відповідно до наданої інформації управлінням забезпечення примусового виконнання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчий документ про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Демарк» на примусове виконання не надходив.

У зв`язку з проведенням у 2014 році антитерористичної операції на території м. Луганська справи, які підсудні Кам`янобрідському районному суду м. Луганська, передані на розгляд Марківському районному суду Луганської області відповідно до розпорядження Голови ВССУ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Проте справа № 436/469/13-ц до Марківського районного суду не передавалась.

Дана обставина вказує на те, що зазначене судове провадження є втраченим, а тому є підстави для відновлення втраченого судового провадження в частині ухваленого рішення. Відновлення провадження в цій частині буде достатнім для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа.

Згідно з приписами ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 488, 489,494 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 436/469/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині ухваленого 29.05.2013 року Кам`янобрідським районним судом міста Луганська рішення, а саме:

« РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2013 року м. Луганськ

Кам`янобрідський районний суд м. Луганська у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі КОРОБКІНІЙ О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Луганську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Банк «Демарк» звернувся до Кам`янобрідського районного суду м. Луганська із вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 18 травня 2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № 134-058 в сумі 9 450,00 доларів CША, із строком користування кредитними коштами до 17.05.2012р. та сплатою 12 % річних. На виконання умов зазначеного договору ПАТ «Банк «Демарк» надав відповідачу оговорені кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку. Відповідач взяті на себе кредитні зобов`язання виконав частково, що призвело до виникнення заборгованості, яку ПАТ «Банк «Демарк» просить стягнути з ОСОБА_1 разом з витратами, пов`язаними з оплатою судового збору.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надавши суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Крім того, представник позивача зазначила, що здійснити реструктуризацію заборгованості за укладеним з відповідачем кредитним договором у теперішній час не виявляється можливим через закінченні кінцевого строку користування кредитними коштами 17.05.2012р.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти його задоволення в частині стягнення заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 705 доларів 69 центів США, пені за порушення строку сплати відсотків у сумі 448 гривень 27 копійок; щомісячної комісії у сумі 5 919 гривень 69 копійок; пені за порушення строку сплати кредиту у сумі 4310 гривень 69 копійок. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що між ним та банком 18 травня 2007 року дійсно було укладено кредитний договір № 134-058, за яким він отримав грошові кошти на придбання автомобілю в сумі 9 450,00 доларів CША. Вказані кошти він використав за цільовим призначенням та сплачував кредит до дорожньо-транспортної пригоди, в ході якої автомобіль отримав значні пошкодження. У зв`язку з тим, що заробіток відповідача взаємопов`язаний з експлуатацію ним транспортного засобу, після ДТП ОСОБА_1 був позбавлений можливості продовжувати сплачувати кредит у повному обсязі, однак здійснював окремі платежі за допомогою своїх родичів. Банк, знаючи про пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, не здійснив перерахунок заборгованості та не зупинив нарахування процентів, що, на думку відповідача, є несправедливим. Крім того, відповідач просив звернути увагу, що кредит, всупереч його волі, було надано в доларах США, а не гривнях, що, після підвищення курсу валют, призвело до значного здорожчання суми кредиту. З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив відмовити у стягненні заборгованості за тілом кредиту у сумі 4737 доларів 67 центів США у зв`язку з відсутністю можливості сплатити вказані грошові кошти банку у даний момент.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, згідно ст. 525 ЦК України, не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання підлягає виконанню у визначений в ньому строк (термін), якщо останній було ним передбачено.

Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобов`язання згідно ст. 611 ЦК України, є: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до норм ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання та не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 18.05.2007р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Демарк», укладено кредитний договір №134-058, відповідно до якого Банк (ВАТ «Банк «Демарк») надав позичальнику ( ОСОБА_1 ) кредит у розмірі 9 450 доларів США з кінцевим строком повернення 17.05.2012р., на придбання автомобіля марки ВАЗ 21101 (а.с.4-5). В період укладення даного договору сторони діяли добросовісно і дійшли домовленості відносно всіх основних і суттєвих його умов, в тому числі про юридичну природу договору, строк його дії, коло обов`язків і прав кожної з сторін.

На виконання умов кредитного договору позивачем було отримано грошові кошти у сумі 9 450 доларів США, що є еквівалентом 47720 гривень 00 копійок, та підтверджується заявою на видачу готівки №134-058 від 18.05.2007р. та квитанцією №18596935 від 18.05.2007р. (а.с.6).

Відповідач умови договору виконав частково, а саме: сплатив обов`язкову щомісячну комісію за період з травня 2007р. по лютий 2011р. (частково); відсотки, нараховані за період з 18.05.2007р. по 30.11.2011р. в сумі 3 849,74 доларів США; частково погасив основний борг по кредиту в сумі 4 712,33 доларів США.

У зв`язку із невиконанням взятих не себе кредитних зобов`язань в повному обсязі, на теперішній час за ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 5 443, 36 доларів США, з яких: 4737,67 доларів США заборгованість за тілом кредиту, 705, 69 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; а також заборгованість у сумі 10 678,65 гривень з яких: 448, 27 гривень пеня за порушення строку сплати відсотків; 5 919,69 щомісячна комісія; 4310,69 гривень пеня за порушення строку сплати кредиту (а.с.7).

Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку відповідачем не оспорюється.

Згідно п. 1.2. Статуту Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» від 05.11.2009р., банк є правонаступником усіх прав та обов`язків Відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк» (а.с.9).

Виходячи з наведеного, проаналізувавши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ПАТ «Банк «Демарк» та необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №134-058 від 18.05.2007р. у сумі 5 443, 36 доларів США та 10 678,65 гривень.

Приходячи до даного висновку суд також враховує визнання відповідачем ОСОБА_1 позовних вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пені за порушення строку сплати відсотків, щомісячної комісії, пені за порушення строку сплати кредиту, яке, згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, є безумовним, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Щодо посилань відповідача ОСОБА_1 на необґрунтованість вимог позивача у зв`язку із наданням кредиту в іноземній валюті суд виходить з наступного.

Згідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом в Україні, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що під час підписання кредитного договору, волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, відповідач погоджувався із всіма умовами договору, про що свідчить його підпис в договорі і часткове погашення кредиту в іноземній валюті. Зазначені умови договору є суттєвими і оговорені в самому договорі, його форма і зміст відповідають ст. 203 ЦК України. Після укладення договору кредиту ОСОБА_1 його не оспорював, приступив до його виконання, тобто погодився з умовами договору. На згоду відповідача з укладеним договором вказує і той факт, що він погодився отримати суму кредиту, отримав її та витратив за власним бажанням і на власний розсуд, придбавши транспортний засіб. Таким чином, пояснення відповідача щодо надання кредиту у доларах США вказують лише на те, що фактично ОСОБА_1 виявив свою незгоду з наслідками вже укладеного договору після підвищення курсу іноземної валюти та здорожчання кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ПАТ «Банк «Демарк» судові витрати з оплати судового збору в розмірі 541 гривня 87 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10, 11, 59, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 525, 527, 530, 611, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк», заборгованість за кредитним договором у сумі 5 443 (п`ять тисяч чотириста сорок три) долари 36 центів США, що є еквівалентом 43 508 (сорока трьох тисяч п`ятсот восьми) гривень 78 копійок, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту у сумі 4737 (чотири тисячі тридцять сім) доларів 67 центів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 705 (сімсот п`ять) доларів 69 центів США, та 10 678 (десять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 65 копійок, в тому числі: пеню за порушення строку сплати відсотків у сумі 448 (чотириста сорок вісім) гривень 27 копійок; щомісячну комісію у сумі 5 919 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 69 копійок; пеню за порушення строку сплати кредиту у сумі 4310 (чотири тисячі триста десять) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» судові витрати з оплати судового збору в сумі 541 (п`ятсот сорок одна) гривня 87 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Кам`янобрідський районний суд м. Луганська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: А.О. ТЕМНІКОВА»

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Луганського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала підписана 26.02.2021 року.

Повний текст ухвали складено 26.02.2021 року.

С у д д я: А.П. Чернік