Справа № 504/433/21
провадження №2/504/1532/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Доброва П.В.,

при секретарі - Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області, залі суду № 1 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із вказаним позовом, яким просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок загальною площею 67, 9 кв м, жилою - 24,5 кв м, з надвірними господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на транспортний засіб, марки ВАЗ 2121, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов (коляска) НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, а також в своїй заяві вказав на те, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , про що 17 жовтня 2018 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №1003, який приходиться рідним батьком сторонам у справі.

Після його смерті відкрилася спадщина на: житловий будинок АДРЕСА_1 ; транспортний засіб, марки ВАЗ 2121, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов (коляска) НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 ; житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у позивача виникло право першої черги на спадкування за законом на майно, що залишилося після смерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У передбачений законом строк та в установленому законом порядку сторони звернулися із заявами до Білоконь О.М. , приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області з приводу прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті батька, та отримання свідоцтв про право на спадщину за законом.

Судом досліджено договір про поділ спадкового майна між сторонами (спадкоємцями), укладений 13.07.2019 року, посвідчений Білоконь О.М., приватним нотаріусом Лиманського районного нотаріального округу Одеської області, згідно умов якого, у спадщину позивача ОСОБА_1 переходить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб, марка ВАЗ 2121, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов (коляска) НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 . Своєю постановою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

При прийнятті рішення судом встановлена відсутність заборони або арешту на зазначений житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами і транспортний засіб, що за життя належали спадкодавцю відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ Серії НОМЕР_5 , ОСОБА_3 (нині померлому) належить транспортний засіб, марка ВАЗ 2121, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , Кузов (коляска) НОМЕР_2 , Реєстраційний № НОМЕР_3 .

На підставі свідоцтва про приватну власність на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Комінтернівської селищної Ради народних депутатів Комінтернівського району Одеської області від 26 вересня 1996 року ОСОБА_3 (нині померлому) на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» суди мають враховувати, що право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

Проте, до прийняття Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року, виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежно від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Виходячи зі змісту положень ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином, законодавцем встановлений певний порядок набуття на спадщину в нотаріальному порядку, - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Згідно роз`ясненню, викладеному у п. 23 постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадщину особа може звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивач виключно у судовому порядку може реалізувати своє право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно.

Таким чином, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1261, 1297 ЦК України, ст. 55 Конституції України, ст. ст. 196-200, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_6 ) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 67,9 кв м, жилою - 24,5 кв м, з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_6 ) право власності в порядку спадкування за законом на транспортний засіб, марки ВАЗ 2121, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_1 , кузов (коляска) НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , що залишився після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров