Справа № 591/1407/20
Провадження № 2/591/364/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Сидоренко А.П.
з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом М.В. Кошман, зареєстрованого в реєстрі за № 5251, він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира була придбана до повноліття власника, в зв`язку з чим в його інтересах діяв ОСОБА_2 , який є батьком позивача.
З 1999 року, після фактичного розлучення батьків позивача, останній постійно мешкав з матір`ю та із бабусею по материній лінії. Батько фактично перестав бути членом сім`ї власника квартири за адресою : АДРЕСА_1 , враховуючи поняття сім`ї, яке закріплено у Сімейному кодексі України. А саме, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
В даному випадку позивач та відповідач спільно не проживають з 1999 року, не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав та обов`язків. Враховуючи той факт, що позивач не мав можливості сам мешкати до повноліття в квартирі, власником якої він є, в квартирі мешкав відповідач до моменту, коли ОСОБА_1 зможе розпоряджатись своїм майном в повному обсязі.
В січні 2020 року, позивач, якому виповнилось 24 роки, виявив бажання самостійно мешкати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та на власний розсуд розпорядитись своєю власністю. В зв`язку із чим він звернувся до відповідача з проханням звільнити квартиру.
У відповідача є інше житло, де він і зареєстрований, а саме трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач відмовився звільнити квартиру та більш того, почав погрожувати позивачу.
20 січня 2020 року позивач звернувся до Сумського відділу поліції із заявою про безпідставне проживання в його власній квартирі ОСОБА_2 . Листом від 13 лютого 2020 року позивачу надійшла відповідь про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_2 , в зв`язку з чим він може звернутись до суду за захистом своїх цивільних прав в судовому порядку.
25 лютого2020 року позивачем була направлена письмова вимога про звільнення відповідачем його помешкання, яку відповідач залишив без уваги.
Посилаючись на вказані обставини, просить суд виселити ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 березня 2020 року відкрито провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20 травня 2020 року.
20 травня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене до 13 серпня 2020 року в зв`язку з неявкою в судове засіданні відповідача та відсутністю відомостей щодо його належного сповіщення про дату та час судового засідання.
13 серпня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене до 16 грудня 2020 року в зв`язку з клопотанням представника позивача.
16 грудня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладене до 09 березня 2021 року за клопотанням відповідача.
09 березня 2021 року підготовче засідання відкладене до 09 год. 00 хв. 30 червня 2021 року у зв`язку із знаходженням судді Сидоренко А.П. у відрядженні.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30 червня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 24 вересня 2021 року.
24 вересня 2021 року у зв`язку з клопотанням відповідача про відкладення у зв`язку з хворобою, протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 14 грудня 2021 року.
В дане судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи сповіщені судом належним чином.
Від представника позивача адвоката Мельниченко І.З. надійшла заява про розгляд заяви без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з- тим, що перебуває у лікарні, однак підтверджуючих документів ніяких не надав.
Суд приходить до висновку, що враховуючи час знаходження справи в суді, вимоги п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, згідно яких передбачено можливість відкладення розгляду справи саме в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважним, а також те, що процесуальні права учасників судового розгляду не є абсолютними, заявлене клопотання п відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.
Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Нормою ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права, користування та розпорядження своїм майном.
Частина 1 ст. 316 ЦК України закріплює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших ociб.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадянин, який має у приватній власності квартиру, користується нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і має право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Згідно ст. 156 ЖК України визначено, що члени сім`ї власника житлового будинку, квартири, які проживають разом з ним у квартирі (будинку), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом М.В. Кошман, зареєстрованого в реєстрі за № 5251 (а.с.6-7).
Вказана квартира була придбана до повноліття власника, в зв`язку з чим в інтересах ОСОБА_1 діяв ОСОБА_2 , який є батьком позивача.
Шлюб між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано 16 серпня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.14).
З довідки Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 10 березня 2020 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 23).
25 лютого 2020 року позивачем ОСОБА_1 на адресу відповідача ОСОБА_2 направлено вимогу про виселення, в якій пропонував відповідачу самостійно залишити квартиру по причині незаконного перебування в ній (а.с.8).
Позивач вказує, що під час проживання в спірній квартирі, відповідачем не сплачувались комунальні послуги, що призвело до утворення заборгованості, яку сплачує позивач.
З довідки Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області від 31 січня 2020 року вбачається, що у період з 20 січня 2020 року по 30 січня 2020 року розглянуто звернення ОСОБА_1 , в якому просив провести профілактичну бесіду з батьком ОСОБА_2 , який відмовляється покидати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій не прописаний та відмовляється сплачувати платежі за комунальні послуги (а.с.9).
25 лютого 2020 року позивачем ОСОБА_1 направлялася письмова вимога на ім`я відповідача ОСОБА_2 про звільнення відповідачем його помешкання (а.с.8).
Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано.
Виходячи з викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, та ОСОБА_2 підлягає виселенню з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого житлового приміщення.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення виготовлене 23 грудня 2021 року.

Суддя А.П.Сидоренко