Ухвала

24 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 523/7815/18

провадження № 61-203ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеській області Загризлої Валентини Петрівни,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Першого Суворовського ВДВС) Загризлої В. П.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Першого Суворовського ВДВС знаходиться виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22 травня 2018 року державним виконавцем Загризлою В. П. було здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у період з 26 червня 2015 року по 22 травня 2018 рік виходячи із розміру середньої заробітньої плати працівника для даної місцевості, проте, на думку скаржника, заборгованість має визначатися виходячи з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки в період нарахування заборгованості скаржник не працювала, перебуваючи у декретній відпустці по догляду за новонародженою дитиною. У зв`язку з наведеним, скаржник просила визнати розрахунок заборгованості від 22 травня 2018 року неправомірним, скасувати його та зобов`язати державного виконавця розрахувати заборгованість виходячи з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено. Визнано неправомірним та скасовано розрахунок заборгованості державного виконавця Загризлої В. П. по аліментам від 22 травня 2018 року та зобов`язано останнього розрахувати розмір заборгованості за період з 26 червня 2015 року по 22 травня 2018 року з урахуванням положень чинного законодавства, виходячи з розміру 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2019 року скасовано та у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 квітня 2020 року постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2019 року скасовано. В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у вищевказаній справі, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. У касаційній скарзі заявник просив зупинити дію постанови Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року до закінчення розгляду справи у касаційному порядку.

Клопотання обґрунтовував тим, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться справа № 523/7837/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів. Підставою зазначеного позову є оскаржуваний розрахунок державного виконавця. Справу призначено до розгляду на 04 лютого 2020 року. У зв`язку з викладеним, вважає, що у разі задоволення касаційної скарги з неї може бути безпідставно стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів. На підтвердження чого надав відповідні докази.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції, надано сторонам строк для подання відзиву на касаційну скаргу. Цією ж ухвалою відмовлено заявнику в задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року.

У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться справа № 523/7837/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів. Підставою зазначеного позову є оскаржуваний розрахунок державного виконавця. Заявник вважає, що у випадку задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з ОСОБА_1 може бути стягнута безпідставно пеня за прострочення сплати аліментів. Як додаткові докази до обґрунтування клопотання заявник додає: копію постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень за вказаним виконавчим провадженням.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи, що оскаржуваною постановою скасовано ухвалу суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні скарги на дії державного виконавця , що не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин, які існували між сторонами на час пред`явлення скарги, в задоволенні клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року слід відмовити.

Керуючись статтею 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеській області Загризлої Валентини Петрівни відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик