КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року

справа № 761/15874/19

провадження № 22-ц/824/10516/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: Головне управління Національної поліції у м. Києві, Прокуратура міста Києва, Державна казначейської служби України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Волошина В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві, Прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 28 квітня 2014 року органом досудового розслідування жодних слідчих дій не проводилось, підозру ОСОБА_1 у скоєнні будь-яких кримінальних правопорушень вручено не було. Листом від 06.04.2016 року заступником керівника Київської місцевої прокуратури №5 повідомлено, що відповідно до даних Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_1 не значиться як правопорушник у кримінальному провадженні.

Зазначає, що кримінальне провадження було повернуто судом до органу досудового розслідування для організації додаткового розслідування, та внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування кримінальне провадження не завершене, осіб, причетних до скоєння злочину, не встановлено. У зв`язку із чим вважає, що у позивача виникло право на відшкодування йому завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник Київської міської прокуратури проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позовні вимоги є передчасними та необґрунтованими, враховуючи те, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 003126 не закінчено, і позивач є стороною цього провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03 березня 2012 р. старшим слідчим СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві Авраменко О.Г. порушено кримінальну справу №05-26181 за фактом умисного вбивства громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

19 березня 2012 р. дану кримінальну справу прийнято до провадження слідчим відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУ МВС України в м. Києві.

20 березня 2012 р. старшим слідчим СУ ГУ МВС України в м. Києві було порушено кримінальну справу відносно позивача за фактом умисного вбивства ОСОБА_3 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Порушену справу об`єднано в одне провадження з кримінальною справою №05-26181 та присвоєно загальний реєстраційний номер №05-26181.

27 лютого 2014 р. ухвалою Оболонського районного суду м. Києва кримінальну справу по обвинуваченню позивача у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору м. Києва для організації проведення додаткового розслідування.

28 квітня 2014 р. відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 003126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309 КК України та розпочато досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначав, що в період часу з 20 березня 2012 р. по 17 жовтня 2018 р. він незаконно був підданий кримінальному переслідуванню, а в період з 22 березня 2012 р. по 27 лютого 2014 р. утримувався під вартою, оскільки обвинуваченням його вина в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не доведена.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок, незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до п. 5 ст. 3 цього ж Закону у наведених у ст. 1 цього Закону випадках громадянинові підлягає відшкодуванню моральна шкода.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, зокрема, у випадках, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З витягу з ЄРДР позивач ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №003126 має статус підозрюваного, і досудове розслідування по цьому провадженню не закінчено, а тому доводи апеляційної скарги про те, що позивачу не вручено підозру судом не приймаються.

Доказів, що відносно позивача ухвалено виправдувальний вирок, закрито кримінальне провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати, до суду позивачем не надано.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на його недоведеність та передчасність.

Колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді