14.12.2021 Єдиний унікальний номер 205/6589/21
Єдиний унікальний номер 205/6589/21
Провадження № 2/205/2925/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 3 серпня 2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 4 серпня 2021 року позов було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків з додержанням вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175, абз. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 13 серпня 2021 року позивачем було подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2021 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 5 лютого 1999 року, від сумісного життя мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З січня 2020 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сім`я розпалася та поновлена бути не може. Відповідач відносно позивача вчиняє психологічне та фізичне насильство, здійснює перешкоди у праці, навчанні, не дозволяє спілкуватися з подругами, відвідувати концерти, інші заходи, застосовує ненормативну лексику. Примирення неможливе. Подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спір щодо сумісно нажитого майна на теперішній час відсутній. Просила шлюб розірвати. У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у своїх поясненнях до суду позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що обставини, викладені у позові, не відповідають дійсності, сімейні стосунки між сторонами не припинені, між ними існують фактичні сімейні та шлюбні відносини, вони разом проживають, готують їжу, мають спільний бюджет, виховують дітей. Вважає, що підставою для подання позову є бажання позивача некоректним для жінки шляхом заробляти грошові кошти. Питання щодо місця проживання дитини, порядку спілкування з нею, поділу спільного майна подружжя між сторонами не вирішено. Їх малолітній син потребує уваги та піклування обох батьків. Сімейні стосунки можливо зберегти. Якщо суд визнає за необхідне надання строку для примирення, не заперечував проти постановлення судом такої ухвали. Просив у задоволенні позовної заяви позивачу відмовити, справу розглянути за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 5 лютого 1999 року, який було зареєстровано виконкомом Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2 (а.с. 5). Від сумісного життя мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

За твердженнями позивача сімейні стосунки не склалися через відсутність взаєморозуміння, різність характерів, поглядів на життя, ведення спільного господарства, що призвело з часом до взаємного відчуження, втрати почуття любові, поваги та довіри. З січня 2020 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть.

Також позивач у своїй заяві вказувала на те, що відповідач відносно неї вчиняє психологічне та фізичне насильство, здійснює перешкоди у праці, навчанні, не дозволяє спілкуватися з подругами, відвідувати концерти, інші заходи, застосовує ненормативну лексику, а за таких обставин, примирення між ними неможливе.

На підставі ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідач, заперечуючи проти розірвання шлюбу, вважає, що сім`я не розпалася, оскільки він з позивачем продовжує сумісне проживання, ведення спільного господарства, вони підтримують подружні стосунки, разом виховують малолітнього сина. Суттєві причини для розірвання шлюбу відсутні.

Судом не приймаються до уваги зазначені посилання відповідача, оскільки ч. 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а у даному випадку позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу з відповідачем, зазначала на наявний з його боку тиск на неї, неможливість вільно розпоряджатися своїм часом поза контролем чоловіка, що саме по собі є неприпустимим у сучасному демократичному суспільстві і спростовує доводи відповідача.

Разом з тим, судом також не приймаються твердження позивача, що відповідач відносно неї вчиняє фізичне та психологічне насильство, оскільки належних та допустимих доказів з цього приводу позивачем суду надано не було.

Також суд не вбачає підстав для надання подружжю строку для примирення, оскільки відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, а надання такого строку буде фактичним примушуванням позивача на подальше перебування протягом строку на примирення з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на розірванні якого вона наполягає, що буде суперечити засадам сімейного законодавства.

Що стосується обставин того, що між сторонами не вирішено питання щодо місця проживання дитини, порядку спілкування з нею, поділу спільного майна подружжя, то в межах цієї цивільної справи розглядається лише питання розірвання шлюбу між ними. У разі наявності спору між сторонами щодо вказаних обставин, то вони не позбавлені можливості звернутися до суду з відповідними позовними заявами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що подальше збереження шлюбу між сторонами буде протирічити правам та інтересам позивача, яка категорично заперечує проти збереження сім`ї, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір на загальну суму 908 гривень 00 коп, який з урахуванням задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрований 5 лютого 1999 року виконкомом Саївської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2, які мають одну малолітню дитину, розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя