Справа № 283/2299/20
провадження №2/283/128/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2021 року Малинський районний суд Житомирської області у складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіної А.І., розглянувши в місті Малині в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

27.10.2020 року представник позивача адвокат Яременко Д.В., який діє на підставі Договору про надання юридичної (правової) допомоги від 15.10.2020 року та Ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №056451 від 15.10.2020 року, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Предметом позову є розірвання шлюбу між ОСОБА_2 , 1996 року народження та ОСОБА_1 , 1997 року народження, зареєстрованого Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №108; залишення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати разом з матір`ю - ОСОБА_1 ; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , 2019 року народження, у розмірі 3 тис. грн. щомісячно, але не менше 50% встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років; стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача понесених останньою судових витрат у зв`язку з розглядом справи.

Підставою позовних вимог є те, що 08.08.2018 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. За час спільного проживання у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час звернення до суду спільний побут та господарство сторони не ведуть, як сім`я не проживають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Добровільно про сплату аліментів з відповідачем домовитися не вдалося. ОСОБА_2 є працездатним та працевлаштованим на неофіційній основі, здоровим, на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Представник позивача адвокат Яременко Д.В. в судове засідання з`явився, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтрима, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав в частині розірвання шлюбу повністю, а в частині стягнення аліментів погодився зі сплатою 2000,00 грн. на користь позивача на утримання дитини. Щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1500,00 грн. заперечив у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 08.08.2018 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за актовим записом №108 (а.с.9). Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

Від даного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Згідно довідки Управління ЖКГ виконкому Малинської міської ради №1250 від 16.05.2019 року, місце проживання дитини ОСОБА_3 , 2019 року народження, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до витягу з Єдиного демографічного реєстру індексний номер 1824-2 від 11.09.2018 року, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Отже, дитина проживає разом з матір`ю.

Ухвалою суду від 15.01.2021 року клопотання представника позивача адвоката Яременка Д.В. про витребування доказів задоволено; витребувано з ГУ ДПС України довідку про суми отриманих доходів ОСОБА_2 за І, ІІ та ІІІ квартали 2020 року.

На виконання вищезазначеної ухвали суду 26.02.2021 року від податкового органу надійшли відомості щодо затребуваної судом інформації, з яких вбачається, що відомості про доходи відповідача по справі відсутні (а.с.35-36).

Разом з цим, в позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що відповідач працює не офіційно та має мінливі заробітки. Саме тому ОСОБА_1 визначила розмір аліментів на утримання дитини - 3 тис. грн.

Таким чином, на підставі вищевикладеного можна зробити висновок, що на даний час шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим, спільна дитина сторін перебуває на утриманні матері, що має наслідком потребу позивача у додаткових коштах на виховання та утримання сина.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

А відтак, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України.

За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин та у зв`язку з відсутністю клопотання позивача щодо присвоєння їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище, набуте у шлюбі незмінним.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За таких обставин місцем проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого, що не досяг десяти років на момент судового розгляду справи, слід визначити місце проживання його матері ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Відповідно до ч. 1, ч.2 та ч.3 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 (шести) років на час подання позову становив 1 859 грн.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При вирішенні позовної вимоги, яка стосується стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини суд не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у розмірі 3 тис. грн., оскільки дане твердження не обґрунтовано доказами.

Разом з цим, судом отримана довідка від ГУ ДПС у Житомирській області з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України, з якої вбачається, що у ОСОБА_2 відсутні доходи від підприємницької діяльності. Таким чином, у суду відсутні відомості про розмір отримуваного відповідачем доходу. У зв`язку з цим та враховуючи визнання позову ОСОБА_2 у даній частині у розмірі 2500 грн., суд вважає, що відповідач має дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісяця, а тому задовольняє дану позовну вимогу ОСОБА_1 частково.

Щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд зазначає наступне.

Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років;

Відповідно до ч.6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку відповідає вимогам закону, однак, ОСОБА_1 не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини в сумі 1500,00 грн.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково в розмірі 700,00 грн. до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 840,80 грн., пов`язані з оплатою судового збору при поданні позовної заяви до суду за вимогу, яка стосується розірвання шлюбу.

Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу, яка стосується стягнення аліментів.

Керуючись ст. 84, 182, 184 СК України, ст. 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ), зареєстрований Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (актовий запис №108).

Залишити дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживати разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Прізвище дружини залишити незмінним.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2

аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3

на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2020 року та до досягнення ним повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2

аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Допустити рішення суду до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01 березня 2021 року.

Суддя