Справа № 653/4162/21
Провадження № 2-о/653/210/21
РІШЕННЯ

іменем України

22 грудня 2021 року

Генічеський районний суд Херсонської області, у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

за участю секретаря судових засідань Мироненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Генічеський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт народження дитини доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АР Крим.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, у м. Сімферополі народила дитину. Заявник зареєструвала факт народження дитини та отримала свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. Однак, значені документи не можуть бути прийняті відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, оскільки вони видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи те, що зазначене свідоцтво про народження є недійсним і не створює правових наслідків для заявника та її дитини, тому виникла необхідність у зверненні до суду із вказаною заявою.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, згідно наданої заяви просила розглядати справу без її участі. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

28 липня 2020р. ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_3 , про що Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 28 липня 2020р.

Від спільного проживання у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник ОСОБА_1 у пологовому будинку, розташованому у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, народила дитину жіночої статі, про що їй видано медичне свідоцтво про народження, а також свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 . Однак, у зв`язку з тим, що вказані документи видані закладами, які знаходяться на території, яка не контролюється українською владою, вони є недійсними.

Для реєстрації у законному порядку факту народження дитини, ОСОБА_1 звернулась до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де їй повідомили, що наявні у неї документи про народження не є документами, виданими українським органом охорони здоров`я та державним органом реєстрації, та не відповідають формі, яка визначена українським законодавством.

Таким чином, заявник вимушена була звернутися із заявою до суду про встановлення факту народження дитини.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно положень ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження дитини, в якому містяться відомості про народження ОСОБА_1 дитини у пологовому будинку м. Сімферополь АР Крим Україна, свідчить про народження заявницею дитини, але є недійсним документом на території України та не створює будь-яких правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Стаття 319 ЦПК України визначає, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу - свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України.

З огляду на викладене, суд вважає, що у даному випадку для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник та новонароджена дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки Законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження її дитини, виданого державним органом України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст. ст. 2,10,258-259,315,317, 354, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Генічеський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АР Крим, від батьків: мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2021 року.

Суддя Н. А. Шарко