КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Підприємства «Основа» Громадської організації товариства книголюбів «Основа» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 7 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна, визнання недійсними свідоцтва про право власності, договору іпотеки та договорів купівлі-продажу об`єкта нерухомості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 7 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотекизадоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31 травня 2019 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення № 6 літ. А по АДРЕСА_1 , загальною площею 66,7 кв. м, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики від 21 березня 2019 року у розмірі 6 200 000 грн шляхом продажу вказаного нерухомого майна на прилюдних торгах, в тому числі у формі електронних торгів, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9 605 грн.

Позов Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про витребування майна, визнання недійсними свідоцтва про право власності, договору іпотеки та договорів купівлі-продажу об`єкта нерухомості - нежитлових приміщень № 6 літ. А по АДРЕСА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 7 грудня 2021 року Підприємство «Основа» Громадської організації товариства книголюбів «Основа» в особі директора Трофимової Л.В., будучи особою, яка не брала участь у справі, однак, на його думку, суд першої інстанції вирішив питання про його права та інтереси, звернулось засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою, яка не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, а саме: не повному обсязі оплачена судовим збором.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено підпунктом 1.2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з розрахунку на місяць у 2019 році згідно вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» складав 1 921 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17 висловлено правову позицію про те, що вимога іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, пред`явлена як до так і після звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов`язання, оплачується судовим збором як вимога майнового характеру, а ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує позивач за рахунок іпотечного майна.

За підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду установлена в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (частина четверта статті 6 Закону № 3674-VI).

Ураховуючи категорію спору, характер та кількісний вимір задоволених позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також вимоги апеляційної скарги, розмір судового збору в даному випадку становить 14 407,50 грн.

Оскільки при зверненні з апеляційною скаргою скаржником було сплачено судовий збір на суму 1 362,00 грн, то йому необхідно доплатити 13 045,50 грнсудового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі.

Апеляційна скарга повинна бути оплачена судовим збором на рахунок отримувача: UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; отримувач коштів: ГУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812.

Призначення платежу: *;101; код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи; судовий збір, за скаргою Підприємства «Основа» Громадської організації товариства книголюбів «Основа» на рішення від 7 грудня 2020 року по справі № 761/25245/19, Київський апеляційний суд.

Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі або належним чином засвідченні копії.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

За правилом частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тому апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних вище недоліків.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Підприємства «Основа» Громадської організації товариства книголюбів «Основа» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 7 грудня 2020 рокузалишити без руху та встановити строк для усунення її недоліків десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко