Справа № 450/406/21 Провадження № 2/450/886/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О.. розглянувши в м. Пустомити матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор ОКП ЛОР БТІ та ЕО Величко Андрій Степанович про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності шляхом накладення арешту на 1/ 4 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

04.02.2021 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор ОКП ЛОР БТІ та ЕО Величко Андрій Степанович про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності шляхом накладення арешту на 1/ 4 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_2 . Власником майна 1/ 4 частини будинку є відповідач, що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.08.2016 року. Заявник мотивує свою заяву тим, що відчуження вищезазначеного майна відповідачем може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Предметом позову, є скасування рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризаії та експертної оцінки» Величко Андрія Степановича про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 1/ 4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , припинення право власності на 1/ 4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі №922/4587/13.

Отже, підставою для забезпечення позову є те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак проаналізувавши заяву позивача, судом встановлено, що таке не містить достатнього обгрунтування вжиття забезпечення позовних вимог та даних про те, що відповідач має намір відчужити вказане майно, що в подальшому може утруднити виконання рішення суду, а саме по собі пред`явлення позовних вимог до відповідача про скасування рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризаії та експертної оцінки» Величко Андрія Степановича про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 1/ 4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та припинення право власності на 1/ 4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 , не є підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення даного позову, оскільки нею не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі наведеного, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81, 149 -153, 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний реєстратор ОКП ЛОР БТІ та ЕО Величко Андрій Степанович про скасування рішення державного реєстратора та припинення права власності шляхом накладення арешту на 1/ 4 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить ОСОБА_2 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяЄ. О. Данилів