Справа № 523/7299/20
Провадження №2/523/1357/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, цивільну справу за позовом -

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

Установив:

Позивачка в травні 2020 року звернулась із вказаним позовом до суду та просила суд встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_2 з 2013 року по день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк два місяці з дня набрання цим рішенням суду законної сили для подання нею заяви про припинення спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вимоги позову обґрунтував тим, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Одесі, її батьками були ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та її прізвище при народжені також було « ОСОБА_1 ».

19 лютого 1982 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_1 », яке не стала змінювати і після розірвання шлюбу, яке сталось у 1987 році.

Оскільки матір ОСОБА_1 , рано померла, її батько з метою мати повноцінну сім`ю одружився в другий раз з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 виросла та все своє усвідомлене життя жила разом із батьком, ОСОБА_4 та мачухою, ОСОБА_3 , яка замінила фактично їй матір.

Батько ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та незважаючи на те, що кровних зав`язків з ОСОБА_3 у ОСОБА_1 не було, вони все рівно продовжили разом оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були однією сім`єю, та ОСОБА_1 завжди забезпечувала їх сім`ю продуктами харчування, заробляла необхідні гроші, тобто повністю забезпечувала гідне життя.

02.03.2019 року, ОСОБА_3 , була жорстоко вбита із корисних мотивів, а саме з метою заволодіння її грошовими коштами. Злочинця було затримано та притягнуто до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , ніколи не обговорювали питання оформлення заповіту для оформлення спадщини після смерті, оскільки проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 з 2013 року по день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , були родичами, що є достатнім для оформлення спадщини за законом.

Після загибелі, ОСОБА_3 , спадщина не відкривалась, спадковим майном після смерті спадкодавиці є нерухоме майно, яке їй належало на праві власності, а саме 175/1000 (сто сімдесят п`ять тисячних) часток кімнат у секції гуртожитку № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 та будинок АДРЕСА_5 . Спадкоємців за заповітом немає, спадкоємці I, II та III черги за законом відсутні.

На сьогоднішній день у ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про спадщину у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю, вела спільне господарство та була пов`язана спільним побутом, з ОСОБА_3 .

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 просила її позовні вимоги задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Ухвалою суду від 26 травня 2020 року позовну заяву по зазначеній справі залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків. (а.с. 43-44).

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по зазначеній справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. (а.с. 50).

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року задоволено клопотання позивачки про витребування доказів по справі. (а.с. 52-53).

В установлений строк відповідачем відзиву на позов не надано.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, та підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 62).

Відповідача в судове засідання не з`явився, однак надалв на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. (а.с. 67).

Згідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Так, судом встановлено, що 175/1000 (сто сімдесят п`ять тисячних) часток кімнат у секції гуртожитку № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 44 (сорок один, сорок два, тридцять дев`ять, сорок, сорок три, сорок чотири), загальною площею 101,6 кв.м, в тому числі житловою площею 73,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та будинок АДРЕСА_5 , належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві власності на підставі правовстановлюючих документів, а саме: 175/1000 (сто сімдесят п`ять тисячних) часток кімнат у секції гуртожитку № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 (сорок один, сорок два, тридцять дев`ять, сорок, сорок три, сорок чотири), загальною площею 101,6 кв.м, в тому числі житловою площею 73,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 згідно із договором дарування посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т. Ю., від 26 вересня 2018 р., (а.с. 21-22), та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 23), будинок АДРЕСА_5 , згідно з державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ОД №003214 (а.с. 32), та актом обстеження технічного стану житлового будинку (а.с. 33), технічним заключенням на житловий будинок та господарські будівлі (34-35).

ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Одесі, її батьками були ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та її прізвище при народжені також було « ОСОБА_1 », про що свідчить свідоцтво про народження ( а.с. 7).

19 лютого 1982 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 , та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_1 », , яке не стала змінювати і після розірвання шлюбу, яке сталось у 1987 році відповідно до архівної довідки (а.с. 8).

Оскільки матір ОСОБА_1 , рано померла, її батько з метою мати повноцінну сім`ю одружився в другий раз з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 виросла та все своє усвідомлене життя жила разом із батьком, ОСОБА_4 та мачухою, ОСОБА_3 , яка замінила фактично мені матір.

Батько ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 9), та незважаючи на те, що кровних зав`язків з ОСОБА_3 у ОСОБА_1 не було, вони все рівно продовжили проживати разом оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були однією сім`єю, та ОСОБА_1 завжди забезпечувала їх сім`ю продуктами харчування, заробляла необхідні гроші, тобто повністю забезпечувала гідне життя, що підтведжується довідкою УК «Суворовський», у якій зазначено, що ОСОБА_3 , постійно проживала з 2013 року разом з ОСОБА_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , по день її смерті, а саме до березня 2019 р. (а.с. 59). Також зазначене вище підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які були сусідками померлої ОСОБА_3 , та підтверджують факт сумісного проживання та ведення сумісного господарства ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , з 2013 року по день смерті ОСОБА_3 , відповідно до їх пояснень (а.с. 63-66).

02.03.2019 року, ОСОБА_3 , була жорстоко вбита із корисних мотивів, а саме з метою заволодіння її грошовими коштами. Злочинця було затримано та притягнуто до кримінальної відповідальності. Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується актовим записом про смерть №255 від 06 березня 2019 року (а.с. 60).

ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , ніколи не обговорювали питання оформлення заповіту для оформлення спадщини після смерті, оскільки проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 з 2013 по день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , були родичами, що є достатнім для оформлення спадщини за законом.

Після загибелі, ОСОБА_3 , спадщина не відкривалась, відповідно до наданої відповіді з Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса, на запит суду (а.с. 58), спадковим майном після смерті спадкодавиці є нерухоме майно, яке їй належало на праві власності, а саме 175/1000 (сто сімдесят п`ять тисячних) часток кімнат у секції гуртожитку № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 та будинок АДРЕСА_5 . Спадкоємців за заповітом немає, спадкоємці I, II та III черги за законом відсутні.

На сьогоднішній день ОСОБА_1 не мається можливості отримати свідоцтво про спадщину у зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту того, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю, вела спільне господарство та була пов`язана спільним побутом, з ОСОБА_3 .

Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення даного факту.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

А тому суд позовні вимоги про встановлення факту того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_2 з 2013 року по день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольняє в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про визначиння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткового стрококу два місяці з дня набрання цим рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд їх також задовольняє, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Враховуючи вище зазначену норму матеріально права суд може змінити своїм рішенням черговість одержання права на спадкування за умови, що позивач протягом тривалого часу опікувалася спадкодавцем, матеріально його забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби чи безпорадного стану.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_2 з 2013 року по день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , додатковий строк два місяці з дня набрання цим рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2021 року.

Суддя