УХВАЛА

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 523/70/17

провадження № 61-8965св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Артем Банк», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Рудницька Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Марченко Олена Іванівна, ОСОБА_4 про визнання припиненим строку дії іпотечного договору, про визнання недійсними договорів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана представником - адвокатом Мутафом Володимиром Андрійовичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі -АТ «Райффайзен Банк Аваль»), Публічного акціонерного товариства «Артем Банк» (далі - ПАТ «Артем Банк»), ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг» (далі - ТОВ «Арма Факторинг»), ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Рудницька Ю. О., приватний нотаріус Марченко О. І., ОСОБА_4 про визнання припиненим строку дії іпотечного договору, про визнання недійсними договорів.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 липня 2017 року, а саме скасовано арешт на нежилі приміщення першого поверху, загальною площею 258,0 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) право власності на яке 28 листопада 2016 року було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20 жовтня 2016 року № 2399, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20 жовтня 2016 року № 2396, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20 жовтня 2016 року № 2397, іпотечного договору від 06 лютого 2006 року № 218.

Скасовано заборону ОСОБА_3 будь-яким реєстраційним службами чи державним реєстраторам, особам, які мають реєстраційні повноваження здійснювати будь-які дії щодо реєстрації, оформлення, підготовки, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, здійснювати будь-які дії пов`язані з переходом права власності на нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Скасовано заборону ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії, пов`язані з відступленням прав вимоги за іпотечним договором від 06 лютого 2006 року (реєстраційний номер 218) на нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 258,0 кв.м, яке знаходиться за адресою: в АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 01 червня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними, в цій частині ухвалено нове судове рішення, яким:

Визнано недійсним Договір відступлення права вимоги від 20 жовтня 2016 року, укладений між ПАТ «Артем-Банк» та ОСОБА_2 .

Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20 жовтня 2020 року, укладений між ПАТ «Артем-Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., зареєстрований в реєстрі за № 2397.

Визнано недійсним Договір відступлення права вимоги від 20 жовтня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Арма Факторинг».

Визнано недійсним Договір комісії на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення від 20 жовтня 2016 року, укладений між ТОВ «Арма Факторинг» та ОСОБА_3 .

Визнано недійсним Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 20 жовтня 2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко О. І., зареєстрований у реєстрі за № 2399.

В решті рішення залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_3 через представника - адвоката Мутафа В. А., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

27 вересня 2021 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «Артем Банк», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Рудницька Юлія Олександрівна, приватний нотаріус Марченко Олена Іванівна, ОСОБА_4 про визнання припиненим строку дії іпотечного договору, про визнання недійсними договорів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана представником - адвокатом Мутафом Володимиром Андрійовичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року призначити до судового розгляду.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов