Дата документу 17.12.2021
Справа № 937/8557/21
Провадження № 2/937/3748/21
17 грудня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Іваненко О.В.,
за участю секретаря: Захарової І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Максим Юрійович до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдова Віталія Владленовича про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко М.Ю. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдова Віталія Владленовича про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_3 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку(пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Вільне» Астраханської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області розміром 8,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Єдиним спадкоємцем першої черги є донька померлої ОСОБА_2 , місце проживання та перебування якої на теперішній час невідоме. Востаннє вона її бачила на похоронах сестри. У встановлений законом строк та у встановленому законом порядку вона не звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від померлої сестри ОСОБА_3 , оскільки на момент її смерті вона помилково вважала, що спадкоємець першої черги ОСОБА_2 прийняла спадщину. В травні 2021 року від посадових осіб Астраханської сільської ради позивачці стало відомо, що донька померлої сестри ОСОБА_2 не прийняла спадщину від матері, та відповідно земельна частка (пай), право на яке належало спадкодавцеві, залишилась не витребуваною. 19.05.2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області із заявою про прийняття спадщини після померлої сестри, однак їй було відмовлено. Крім того, вона не має сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 , серії ЗП № 0122137, оригінал вказаного сертифікату втрачено та відновленню не підлягає. На теперішній час вона позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права, оскільки вона не має оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), що унеможливлює прийняття спадщини без звернення до суду. Крім того, в неї не збереглося свідоцтво про народження сестри, а згідно архівної довідки про її народження, виданій Державним архівом Тернопільської області на підставі даних, що містяться в метричній книзі за 1927 - 1932 роки церкви с. Передмірка Кременецького повіту (сучасного Кременецького району), її ім`я зазначено як « ОСОБА_4 », тоді як у всіх її документах, в тому числі свідоцтві про смерть, актовому записі про укладення шлюбу, її ім`я записано « ОСОБА_5 ». Через невідповідність в архівних записах про народження спадкодавця та документах спадкодавця, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права, у зв`язку з неможливістю документально підтвердити свої родинні відносини із померлою сестрою ОСОБА_3 . В зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з позовом, та просить суд встановити факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 право на земельну частку (пай), розміром 8,86 в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій належало право на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЗП № 0122137.
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, але від них надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просять суд позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином поштовим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання» так як адресата не було дома та він не отримує поштове повідомлення. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними.
Третя особа - Приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдов В.В. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.04.2003 року (а.с.15).
Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Так після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Вільне» Астраханської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області розміром 8,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала спадкодавцю на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 23.12.1996 №1242 «Про затвердження вартості та розміру в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю)» та сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЗП № 0122137, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Вільне» (а.с.16-19).
Згідно ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч.1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Згідно матеріалів справи спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її донька, відповідач ОСОБА_2 та її сестра позивач ОСОБА_1 .
Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 06.12.2021 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.
Таким чином жоден із спадкоємців за законом не звернувся у встановлені строки до нотаріальної контори для оформлення спадщини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємиця за законом, 19.05.2021 року звернулась до приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдова В.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої сестри ОСОБА_3 та постановою нотаріуса від їй було відмовлено у відкритті спадщини за законом через пропуск встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.20).
Крім того, як вбачається з позовної заяви позивачем ОСОБА_1 під час звернення до нотаріуса було виявлено відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_7 , серії ЗП №0122137, виданого Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області та копія свідоцтва про народження сестри ОСОБА_3 .
Так судом встановлено, що згідно довідки Мелітопольського відділу ДРАЦС у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №1837/21.24-137 від 21.05.2021 року дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ОСОБА_8 , відповідно до актового запису про шлюбу №39 від 02.10.1956 року (а.с.14).
Згідно архівної довідки про народження ОСОБА_9 , виданій Державним архівом Тернопільської області на підставі даних, що містяться в метричній книзі за 1927 - 1932 роки церкви с. Передмірка Кременецького повіту (сучасного Кременецького району), ім`я зазначено як « ОСОБА_4 », тоді як у всіх її документах, в тому числі свідоцтві про смерть, актовому записі про укладення шлюбу, її ім`я записано « ОСОБА_5 ». Батьком зазначено ОСОБА_10 , матір`ю зазначено ОСОБА_11 (а.с.11-13).
Так, факти родинних відносин позивача ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про одруження від 06.05.1958 року, де дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 зазначено як ОСОБА_8 , та свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 де батьком зазначено ОСОБА_10 , матір`ю зазначено ОСОБА_11 (а.с.9-10).
Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Згідно п.7 постанови ПВСУ N5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до абзацу 3 частини другої ст.331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.
Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно п. 4.2, Глава 10, Розділ 2, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затверджений та зареєстрований Міністерством юстиції України від 22.02.2012р.: «Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.»
Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася, встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та належного оформлення права власності на спадкове майно, той факт, що позивачка позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права оскільки не має оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), та існує невідповідність в архівних записах про народження спадкодавця, що унеможливлює позивача підтвердити свої родинні відносини із спадкодавцем, і тому вона не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, однак має бажання прийняти спадщину, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 1216-1270 ЦК України, суд, Пленумом ВСУ, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Максим Юрійович до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Сєдова Віталія Владленовича про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , є рідною сестрою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 (і.н. НОМЕР_2 ), яка мешкає: АДРЕСА_1 , право на земельну частку (пай), розміром 8,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Вільне» Астраханської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , якій належало право на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЗП №0122137, виданого Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду О. В. Іваненко