печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Волкової С.Я. при секретарі Зінченко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

установив:

Заявник ОСОБА_1 07.12.2021 р. звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просила встановити факт належності правовстановлюючого документа; наступного дня заяву ОСОБА_1 передано судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021 р.).

Заява обґрунтована, тим, що 28.09.2021 р. звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також подала заяву про виплату одноразової грошової допомоги їй, як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців, втім було відмовлено в призначенні вищезазначеної пенсії та виплаті грошової допомоги у зв`язку з тим, що у поданих нею документах виявлено розбіжність у записах.

Ухвалою суду від 14.12.2021 р. відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, її представник ОСОБА_2 подала заяву про розгляд заяви ОСОБА_1 за її відсутності, підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити.

У судове засідання Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві свого представника не направило, про розгляд справи повідомлялося належним чином.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Згідно статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення.

У своїй заяві ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася у місті Сімферополь, АР Крим, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 23.09.2021 р.,РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , просить суд встановити факт того, що Свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 від 26.08.1961 р. на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_1 , встановлення факту правовстановлюючого документа необхідно для для отримання відповідної пенсії. При цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, а також його встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, на виконання пункту 16 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно доЗакону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 р. за № 135/13402, яке регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно доЗакону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян», органи Пенсійного фонду України при прийманні документів перевіряють правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів, перевіряє правильність копій відповідних документів, зокрема, на відповідність прізвища, імені, по батькові, що зазначені в наданих заявником документах, паспорту громадянина України (документах, що посвідчують особу), фіксують та засвідчують виявлені розходження.

Лист Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві № 2600-0310-8/159054 від 06.10.2021 р. свідчить про те, що предметом розгляду управління була заява ОСОБА_3 від 28.09.2021 р. № 1785 щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та заява від 28.09.2021 р. № 1784 щодо виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців та деяких інших осіб. У листі ОСОБА_3 повідомлено, що в наданих нею копіях документів виявлені розбіжності в записах, а саме: в паспорті вона - ОСОБА_1 , а в свідоцтві про шлюб - ОСОБА_1 . Роз`яснено право звернутися до суду для встановлення юридичного факту.

Згідно пункту дванадцятого постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як слідує з Експертного висновку Інституту української мови Національної академії наук України № 307/274 від 20.08.2021 р. про ідентичність форм імені, що записані в офіційних документах, виявлена розбіжність у записах імені в паспорті та у свідоцтві про шлюб полягає в тому, що ім`я ОСОБА_1 , що походить від грецького міфологічного імені ОСОБА_1 закріпилося в українській літературній мові, яка не є нормативною, хоча зрідка потрапляє до офіційних документів. Форма імені ОСОБА_1 і ОСОБА_1 генетично і функціонально тотожні (ідентичні): вони входять до антропонімійного комплексу, яким ідентифіковано ту саму особу - ОСОБА_1 (народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Обставини, які б спростовували зазначене, судом не здобуто.

Заявником доведено викладені в заяві обставини, та доведено, що встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав в судовому порядку встановити факт належності особіправовстановлюючого документа Свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 26.08.1961 р. на ім`я ОСОБА_3 ; встановлення факту потрібно заявнику для отримання відповідної пенсії.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-18, 76-81, 95, 228, 229, 235, 258, 259, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт того, що Свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 від 26.08.1961 р. на ім`я ОСОБА_3 належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася у місті Сімферополь, АР Крим, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 23.09.2021 р.,РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Суддя Волкова С.Я.