1Справа № 335/9406/20 2/335/654/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Фоміної Л.В.,
розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування часток квартири від 13.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Куропятніковою Т.М., він є власником 57/100 частки квартири АДРЕСА_1 .
Відповідачу належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 43/100 частки квартири АДРЕСА_1 .
Під час визначення розміру частин квартир, техніком ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» встановлено, що право власності до ОСОБА_2 , за даними ТОВ «ЗМБТІ», станом на 01.01.2013 року, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 05.01.2006 року, 57/100 частин квартири АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1506, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 11.08.2014 року, 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_2 .
Право власності до ОСОБА_2 перейшло від ОСОБА_6 , якій на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 22.07.2003 року належало 43/100 частини квартири АДРЕСА_2 , в якому вказано, що у власність ОСОБА_6 передана кімната № 2 площею 12,20 кв.м. та місця спільного користування: коридор площею 4,78 кв.м., кухня № 3 площею 6,53 кв.м., санвузол № 5 площею 2,63 кв.м. і балкон площею 0,79 кв.м.
Обстеженням 28.05.2015 року встановлено, що балкон площею 0,79 кв.м. знаходиться у користуванні співвласників, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
Квартира АДРЕСА_2 уявляє собою двокімнатну квартиру, яка складається з коридору № 1 площею 4,78 кв.м., кімнати № 2 площею 12,20 кв.м., кухні № 3 площею 6,53 кв.м., кімнати № 4 площею 15,08 кв.м., санвузлу № 5 площею 2,63 кв.м., балкону площею 0,79 кв.м., загальною площею 42,01 кв.м., в тому числі житловою площею 27,28 кв.м.
- кімната № 2 площею 12,20 кв.м., складає 43/100 частин квартири АДРЕСА_2 ,
- кімната № 4 площею 15,08 кв.м. та балкон площею 0,79 кв.м., загальною площею 15,87 кв.м., що складає 57/100 частин квартири.
В загальному користуванні знаходяться: коридор № 1 площею 4,798 кв.м., кухня № 3 площею 6,53 кв.м., санвузол № 5 площею 2,63 кв.м.
Позивач зазначає, що в порушення його права власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті померлої ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_2 разом з належним йому 43/100 частин квартири отримав право спільного користування балконом площею 0,79 кв.м., але при цьому прохід на вказаний балкон проводиться лише через належну йому кімнату, що робить неможливим його вільного доступу.
У зв`язку з цим, позивач просить встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом обмеження права спільного користування ОСОБА_2 балконом площею 0,79 кв.м.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2020 року, відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Позивач в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позов визнає, а тому також просить його задовольнити.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Судом встановлено, що позивачу у справі на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування часток квартири від 13.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Куропятніковою Т.М., належить 57/100 частки квартири АДРЕСА_1 .
Відповідачу ОСОБА_2 належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 43/100 частки квартири АДРЕСА_1 .
Згідно акту ТОВ Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 28.056.2015 року, вбачається, що за даними ТОВ «ЗМБТІ», станом на 01.01.2013 року встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 05.01.2006 року, 57/100 частин квартири АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в рівних частках.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1506, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 11.08.2014 року, 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_2 .
Право власності до ОСОБА_2 перейшло від ОСОБА_6 , якій на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 22.07.2003 року належало 43/100 частини квартири АДРЕСА_2 , в якому вказано, що у власність ОСОБА_6 передана кімната № 2 площею 12,20 кв.м. та місця спільного користування: коридор площею 4,78 кв.м., кухня № 3 площею 6,53 кв.м., санвузол № 5 площею 2,63 кв.м. і балкон площею 0,79 кв.м. Обстеженням 28.05.2015 року встановлено, що балкон площею 0,79 кв.м. знаходиться у користуванні співвласників, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
Квартира АДРЕСА_2 уявляє собою двокімнатну квартиру, яка складається з коридору № 1 площею 4,78 кв.м., кімнати № 2 площею 12,20 кв.м., кухні № 3 площею 6,53 кв.м., кімнати № 4 площею 15,08 кв.м., санвузлу № 5 площею 2,63 кв.м., балкону площею 0,79 кв.м., загальною площею 42,01 кв.м., в тому числі житловою площею 27,28 кв.м.
- кімната № 2 площею 12,20 кв.м., складає 43/100 частин квартири АДРЕСА_2 ,
- кімната № 4 площею 15,08 кв.м. та балкон площею 0,79 кв.м., загальною площею 15,87 кв.м., що складає 57/100 частин квартири.
В загальному користуванні знаходяться: коридор № 1 площею 4,798 кв.м., кухня № 3 площею 6,53 кв.м., санвузол № 5 площею 2,63 кв.м.
Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Здійснення права спільної часткової власності передбачено положеннями ст. 358 ЦК України, за якими право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згідно із ч. 1 ст. 364 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно ст. 150 ЖК України, ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживанню членів своєї сім`ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Для запобігання конфліктів між сторонами щодо користування квартирою, є необхідним визначити порядок користування квартирою між сторонами. Відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо встановлення порядку користування квартирою за варіантом, запропонованим позивачем.
Таким чином, виходячи з того, що відповідач визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
З огляду на повне задоволення позову, у порядку ч.ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, зокрема, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 364, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.
Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , шляхом обмеження права спільного користування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , балконом площею 0,79 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати: 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп. - сплачений судовий збір.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрвоаний за адресою: АДРЕСА_4 .
Повне судове рішення складене 22.02.2021 року.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Макаров