Дата документу 24.02.2021
Справа № 334/759/20
Провадження № 2/334/460/21
24 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Баруліної Т.Є.,
за участю секретаря Панасюри Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району м. Запоріжжя про позбавлення батьківських прав. В позові зазначила, що вона та відповідач, ОСОБА_2 , мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюбних відносин між сторонами не було зареєстровано, разом із відповідачем однією сім`єю не проживали. Дитина живе з позивачкою, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання від 04.02.2020 року.
Рішення Ленінського районного суду від 21.11.2007 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно. Рішенням Ленінського районного суду від 01.10.2010 року цей розмір змінено з 1/4 на 1/6 розміру усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття або до зміни матеріального становища сторін.

На даний час відповідач не виконує своїх обов`язків щодо утримання дитини, в зв`язку із чим, у відповідності до довідки з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 05.02.2020 року №16546/4, станом на 31.01.2020 року утворилася значна заборгованість із їх сплати у розмірі 67981,40 грн. Дана заборгованість нараховувалася у період з 01.07.2016 року по 31.01.2020 року та складає 43 місяці.

До того ж, відповідно до витягу з кримінального провадження №0004835 від 03.11.2017 року, поліцією в ході вивчення матеріалів було встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини.

Окрім того, відповідач не приймає та взагалі не цікавиться життям дитини. Так, згідно довідки від 22.01.2020 року №03-07/23, наданої Дошкільним навчальним закладом №286 в м. Запоріжжі, ОСОБА_3 відвідував даний заклад з 01.10.2009 р. по 30.06.2013 року. За період відвідування ДНЗ №286 вихователі батька жодного разу не бачили.

Відповідно до довідки від 07.02.2020 №35, виданої Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №69, батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , у період з 01 вересня 2013 року по нинішній час в школу не приходив, з класним керівником 1-4 класу та 5-7 класу контакт не підтримував, освітою дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується.

Відповідач не підтримує зв`язок з позивачкою та з сином. Про дитину він не піклується., його життям не цікавиться та не виявляє такого бажання, матеріально не забезпечує, засобами зв`язку не зв`язується, до органів опіки та піклування з приводу встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з сином не звертався, саме тому позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав.

Позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень суду щодо позову не надав.

Представник третьої особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району м. Запоріжжя надав суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, також надали Висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Суд вважає можливим, за згодою позивача провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач, ОСОБА_2 , мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, Серія НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Син, ОСОБА_3 проживає з матір`ю, ОСОБА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання від 04.02.2020 року. (а.с.4-5)

Рішенням Ленінського районного суду від 21.11.2007 року, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно. Рішенням Ленінського районного суду від 01.10.2010 року цей розмір змінено з 1/4 на 1/6 розміру усіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття або до зміни матеріального становища сторін.

Відповідно до довідки Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі від 05.02.2020 року №16546/4, станом на 31.01.2020 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 67981,40 грн. Дана заборгованість нараховувалася у період з 01.07.2016 року по 31.01.2020 року та складає 43 місяці. (а.с. 13)

Крім того, до ЄРДР внесено відомості, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, що підтверджено витягом з кримінального провадження №0004835 від 03.11.2017 року. (а.с. 10)

ОСОБА_2 не приймає та не цікавиться життям сина ОСОБА_3 . Так, згідно довідки від 22.01.2020 року №03-07/23, наданої Дошкільним навчальним закладом №286 в м. Запоріжжі, ОСОБА_3 відвідував даний заклад з 01.10.2009 р. по 30.06.2013 року. За період відвідування ДНЗ №286 вихователі батька жодного разу не бачили. (а.с.11)

Відповідно до довідки від 07.02.2020 №35, виданої Запорізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №69, батько ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , у період з 01 вересня 2013 року по нинішній час в школу не приходив, з класним керівником 1-4 класу та 5-7 класу контакт не підтримував, освітою дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується. (а.с.12)

На підставі ст.ст. 164, 165 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району №17.02/01-27/46 від 19.01.2021 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району прийшов до висновку, беручи до уваги, що гр. ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дитини, вважати за можливе позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43-48 )

14.09.2020 року спеціалістами відділу служби проведена бесіда з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримано від нього пояснення, що він підтримує позов матері у повному обсязі. З пояснень дитини, він бачив батька всього один раз, але той відмовився з ним спілкуватися, також батько не брав участі у житті дитини. ОСОБА_3 в подальшому бажає змінити своє прізвище на прізвище матері. (а.с. 48)

Згідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав», ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 840,80 гривень.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-281, 354 ЦПК України, ст. ст. 7, 141, 150, 157, 164, 165, 171 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , судові витрати у виді судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Баруліна Т. Є.