н/п 2/490/578/2020 Справа № 490/1652/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
З А О Ч Н Е РІШ Е Н Н Я
23 лютого 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі - Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частини домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою, -
В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виділ частини домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування вимог посилається на те, що вона є власником 11/500 частин домоволодіння в АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками житлового будинку є відповідачі. спірне домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1475 кв.м., яка ніким не приватизована. Посилаючись на вимоги ст. 358,367 ЦК України та ст. 88,120 ЗК України, просить виділити їй в натурі 11/50 частин домоволодіння в АДРЕСА_1 та визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою.
Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали інвентарної справи №3562, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
11 червня 2009 року ОСОБА_1 придбала 11/50 частин домоволодыння в АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу 11/50 частини домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Поліщук Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №367.
Відповідно до Договору дарування від 22 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Машковою С.М., зареєстр. в реєстрі за №3118, ОСОБА_2 прийняв у дар 19/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ст.361ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ч. 1 ст.364ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації..
Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.
Так, згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї інструкції поділ об`єкта нерухомого майна на окремі самостійні об`єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висноску щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.
У п. п. 2.22, 2.26, 2.27 Державних будівельних норм України № В.2.2-15-2005 визначено, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. В однокімнатних квартирах допускається суміщений санвузол (ванна, умивальник, унітаз). Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., в інших квартирах - не менше 17 кв.м.
Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.
У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Під терміном "поділ" слід вважати організацію ізольованих частин житловоого будинку з окремими входами , які повинні містити житло, прибудинкову територію і допоміжні будівлі або приміщення, розміри яких регламентуються ДБН та СніПами.
Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК УРСР).
Згідно роз`яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16.04.2004 року, «якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої».
Відповідно до ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Згідно ч.ч. 2, 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку . Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-030 від 18.08.2020 року судового експерта Лесків С.А. , провести виділ частки житлового будинку по АДРЕСА_1 технічно можливий. Виходячи із загальної узаконеної існуючої площі будинку -246,1 кв.м. (за даними технічного паспорта МБТІ на житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 27.03.2017 р.) при розробці варіантів виділу, в облік прийнята ідеальна доля співвласника, тобто 11/50 часин, і пропонується один варіант виділу в натурі житлового будинку з надвірними господарськими спорудами співвласників з визначенням реальної частки, згідно порядку, що склався з урахуванням побажанням співвласника. У користування співвласника ОСОБА_1 пропонується виділити частину житлового будинку літ. А-1, 1-2 кухня пл.14,5 кв.м., 1-3 житлова пл.12,2 кв.м., 1-І тамбур пл. 0,8 кв.м. Разом по квартирі АДРЕСА_2 пл. 27,5 кв.м. Надвірні узаконені господарські будови: літ. «С» сарай 2006 р. пл.8,6 кв.м., літ. «Ю» вбиральня-душ 2006 р. пл.3,5 кв.м., 11/50 частин №3,6-13 огорожа, 11/50 частин №І замощення, №5 водяна колонка. Реальна частка складає 7/50, що на 4/50 часток менше від частки, що ідеально належить 11/500 частки. Розділ горищного простору за наданому варіанту виділу спірного житлового будинку, виконується співвісне стінам, які розділяють будинок літ. «А» на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту. Для першого варіанту по приближеному до ідеальних часток співвласника, згідно порядку користування, що склався розрахунок грошової компенсації розбіжності від ідеальної частки -11/50 співвласника ОСОБА_1 в менший бік на 4/50, експертом не розраховується, в зв`язку з тим, що один із співвласників домоволодіння виділився в окрему адресу №25/1. Земельна ділянка АДРЕСА_1 , згідно Рішення міськвиконкому №46 від 22.02.1991 р. площею 1475,0 кв.м. з наступними зовнішніми розмірами: по фасаду по прямій 60,0 м., по лівій межі по прямій 22,50 м., по правій межі по ламаній з прямих 28,03 м., по тильній стороні по ламаній з прямих 43,02 м. Загальна площа земельної ділянки склала 1475,0 кв.м. Згідно геодезичної зйомки земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , виконаної ФОП ОСОБА_6 станом на травень 2020 р. площа земельної ділянки 1482,0 кв.м. з наступними зовнішніми розмірами: по фасаду по прямій 61,75 м., по лівій межі по прямій 29,94 м., по правій межі по ламаній з прямих 28,03 м., по тильній стороні по ламаній з прямих 43,02 м. Загальна фактична площа земельної ділянки складає 1482,0 кв.м. Розбіжність в більший бік складає 7,0 кв.м. Отже, для визначення варіантів порядку користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , експертом буде враховуватися фактична площа земельної ділянки 1475,0 кв.м., яка встановлена згідно даних геодезичної зйомки станом на травень 2020 р., виконаної ФОП ОСОБА_6 . На підставі вищевикладених положень, виходячи з особливостей розташування житлового будинку, а також частини будинку, яка виділяється в користування співвласника, надвірних господарських будов і споруд на земельній ділянці, з урахуванням технічних норм і конфігурацій земельної ділянки, а також порядок користування, що склався, на розгляд суду надається один варіант визначення порядку користування земельної ділянки, виходячи з порядку користування, що склався на час дослідження. На час дослідження на частину земельної ділянки при житловому будинку АДРЕСА_1 один існуючий в`їзд з боку АДРЕСА_1 квартал через металеву хвіртку шириною 1,1 м. та металеві ворота шириною 4,2 м. В натурі на час дослідження, частина земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні співвласника ОСОБА_1 розташована в серединній частині загальної земельної ділянки домоволодіння, та огороджена з усіх боків огорожею. На підставі вимірів, виконаних розрахунків, площа земельної ділянки, що виділяються в користування співвласника ОСОБА_1 , згідно виконаної геодезичної зйомки земельної ділянки ФОП ОСОБА_6 складає співвласнику ОСОБА_1 394,0 кв.м., зокрема під будівлями 46,77 кв.м., під чистою землею 347,23 кв.м., іншим співвласникам -1081,0 кв.м. зокрема під будівлями 350,73 кв.м., під чистою землею 730,27 кв.м. Фактично співвласники користуються земельними ділянками в домоволодінні: співвласник ОСОБА_1 394,0 кв.м., що на 19,0 кв.м. менше від ідеальної долі 413,0 кв.м., іншим співвласникам 1081,0 кв.м., що на 19,0 кв.м. більше від ідеальної долі 1062,0 кв.м. лінія роздільної межі для даного варіанту порядку користу4вання проходить від лівої бокової межі вздовж фасадної межі вправо по ламаній з прямих довжиною 21,37 м., поворот вверх довжиною 8,97 м., поворот вліво довжиною 3,3 м., поворот вверх довжиною 9,63 м., поворот вправо довжиною 21,63 м., поворот вниз до фасадної межі довжиною 16,5 м.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За такого, суд приходить до висновку, що можливо провести виділ в натурі частки домоволодіння по першому варіанту висновку судової експертизи, як такому, що не суперечить діючим будівельним, протипожежним і санітарним нормам та правилам. При оцінці варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою, суд виходить, насамперед, з ідеальних часток співвласників у даному домоволодінні, а також враховує фактичний порядок користування ділянкою, який склався між сторонами.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, сплачено позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ частини домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 в натурі 11/50 частки із майна по АДРЕСА_1 , що є у спільній частковій власності ( з припиненням останньої) та складається з:
житловому будинку літер "А-1": приміщення 1-2 кухня пл.14,5 кв.м., 1-3 житлова пл.12,2 кв.м., 1-І тамбур пл. 0,8 кв.м., загальною площею по кв. № 1 - 27,5 кв.м.;
-надвірні узаконені господарські будови: літ. «С» сарай 2006 р. пл.8,6 кв.м., літ. «Ю» вбиральня-душ 2006 р. пл.3,5 кв.м., 11/50 частин №3,6-13 огорожа, 11/50 частин №І замощення, №5 водяна колонка-
згідно першого варіанту висновку № 125-030 судової будівельно-технічної експертизи від 18.08.2020 року судового експерта Лесків С.А. .
Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 394,0 кв.м., зокрема під будівлями 46,77 кв.м., під чистою землею 347,23 кв.м., іншим співвласникам -1081,0 кв.м. зокрема під будівлями 350,73 кв.м., під чистою землею 730,27 кв.м. Лінія роздільної межі для даного варіанту порядку користування проходить від лівої бокової межі вздовж фасадної межі вправо по ламаній з прямих довжиною 21,37 м., поворот вверх довжиною 8,97 м., поворот вліво довжиною 3,3 м., поворот вверх довжиною 9,63 м., поворот вправо довжиною 21,63 м., поворот вниз до фасадної межі довжиною 16,5 м. -
-згідно першого варіанту висновку № 125-030 судової земельно-технічної експертизи від 18.08.2020 року судового експерта Лесків С.А. ( графічний порядок - додаток № 2).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гуденко О.А.