Справа № 316/1760/21
Провадження № 2/316/1018/21
"23" грудня 2021 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області у складі
головуючого судді Куценко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Нестерової Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат в порядку регресу,-
В обґрунтування позову, представник позивача зазначає, що 17.10.2019 року по вул.Центральна в с.Дніпровка Запорізької області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер: НОМЕР_2 . За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п.п.12.1, 13.1 ПДР України, складено протокол про адміністративне правопорушення.
Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.07.2021 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 36).
14.07.2021 року на виконання ухвали суду від 09.07.2021 року, від представника позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України, до суду надійшли документи (а.с.39).
Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.07.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 40).
В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України в пункті 2 позовної заяви зазначив про розгляд справи без участі позивача (а.с.4).
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов до суду не надав. У зв`язку з відсутністю можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, його виклик у справі здійснювався відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.42).
В порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Крім того відповідач повідомлявся про розгляд справи за останньою відомою адресою проживання, шляхом направлення судового виклику.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи належним чином.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, суд, відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, розглядає справу за наявними у справі матеріалами та відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення №316/2250/19 (провадження №3/316/580/19) відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні докази в їх сукупності, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що інспектором поліції відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №060843 про порушення вимог п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого, в с.Дніпровка Запорізької області, по вул. Центральна, 17.10.2019 року о 13 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106» н/з НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 2107» н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (а.с.1 матеріалів справи 316/2250/19).
Згідно з положеннями п. 1.12. Закону № 1961-IV дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
На час настання події ДТП відповідач був водієм транспортного засобу «ВАЗ 2106» н/з НОМЕР_1 в розумінні Закону №1961-IV, оскільки фактично керував рухом транспортного засобу і використовував джерело підвищеної небезпеки у власних цілях.
Положеннями п. 1.4 Закону № 1961-IV, встановлено, що володіння (використання) транспортного засобу вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.11.2019 року за наслідками розгляду справи №316/2250/19, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.5).
Ч. 4 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Водій пошкодженого автомобіля «ВАЗ-2107» державний номерний знак: НОМЕР_2 ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди мав чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0161043 виданий АТ СГ «Ю.БІАЙ-КООП».
Доказів наявності на момент дорожньо-транспортної пригоди у відповідача ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, матеріали справи не містять.
З метою отримання відшкодування матеріального збитку, ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (позивача по справі) з відповідною заявою від 20.11.2019 року, в якій просив належне відшкодування здійснити шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 (а.с.23).
Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч.5 даної статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи та наданих сторонами доказів, при вчиненні ДТП відповідач не знаходився під впливом непереборної сили, як і не встановлено умислу пішохода на завдання собі шкоди.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як встановлено вище, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди 17.10.2019 року, постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.11.2019 року, яка набрала законної сили.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У відповідності до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до п. 21.1 Закону № 1961-IV, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV М(Т)СБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у М(Т)СБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з п.п.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно п.40.3 ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Згідно приписів п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після сплати страхового відшкодування, МТСБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Факт перерахування позивачем грошових коштів на компенсацію шкоди, завданої потерпілій особі не оспорюється та підтверджений матеріалами справи. Також не оспорений розмір компенсації.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
На підставі викладеного, оцінивши належність, достовірність, достатність доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача, в порядку регресу, понесених позивачем витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування обґрунтовані, підтверджені доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення.
Згідно платіжного доручення №1030491 від 24.06.2021 року, позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (а.с.1).
Враховуючи, приписи ст.141 ЦПК України, висновок суду про задоволення позовної вимоги, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 76-83, 89, 95, 128-133, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко