У Х В А Л А

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 599/916/17

провадження № 61-19076ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Молень Ростиславом Богдановичем, на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2008 року №TECNAE у розмірі 19 827,13 дол. США, що станом на 20 січня 2017 року, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, становить 544 056,45 грн та судові витрати.

Ухвалою Зборівського районного суду від 06 квітня 2021 року провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 закрито у зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року, позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2008 року № TECNAE в розмірі 18 320,99 дол. США, що станом на 15 червня 2021 року становить 494 588,00 грн.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вимоги кредитора не задоволені, добровільно заборгованість не сплачено, а судове рішення про звернення на предмет застави не виконане, то позивач має право вимагати стягнення заборгованості з відповідачів у судовому порядку.

Суд першої інстанції зазначив, що оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 було відомо про підписання ОСОБА_1 додаткової угоди від 29 листопада 2011 року, якою змінено розмір заборгованості та збільшено суму кредиту та строк виконання зобов`язань, і що вона погодилася відповідати згідно із зобов`язаннями як поручитель, то на час пред`явлення позову у цій справі порука припинена відповідно до закону. Отже, позовні вимоги до відповідачки ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 через адвоката Молень Р. Б. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 207,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 827,13 дол. США, що станом на день подання касаційної скарги за курсом Національного банку України становить 526 806,84 грн.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 207,00 грн*250=567 500,00 грн) та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Оскільки оскаржені заявником рішення ухвалені у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Молень Ростиславом Богдановичем, на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 15 червня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко