Провадження № 2-др/761/189/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена заява, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Заява мотивована тим, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

01 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва суд ухвалив рішення у справі № 761/22695/20, яким позов задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга Владиславом Юрійовичем та зареєстрований в реєстрі за №1002; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Водночас, ухвалюючи судове рішення по справі, суд не вирішив питання щодо розподвілу судових витрат на правову допомогу.

Заявник зазначає, що представником позивача в грудні 2020 року до суду надсилалися докази, що підтверджують витрати на правову допомогу понесені позивачем у розмірі 10000,00 грн. Серед доказів, що були надіслані на адресу суду були наступні: копія договору про надання правової допомоги від 16.07.2020 року, акт прийому-передачі послуг професійної правової допомоги від 14.12.2020 року, квитанція про оплату від 14.12.2020 року, довідка про зміст правничої допомоги та потрачений час від 14.12.2020 року, ордер на надання правової допомоги, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

А тому оскільки сторона позивача понесла зазначені витрати, тому у відповідності до положень ЦПК України витрати на правову допомогу мають бути стягнуті з відповідача.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Оскільки неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суд продовжив судове засідання за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної заяви та ухваленні додаткового рішення, за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 27.07.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В позовній заяві позивач просила: визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем від 28.02.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №1002, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №026-055430/13-00938-вкл-к від 05 квітня 2013 року у загальному розмірі 65 759,11 грн, таким, що не підлягає виконанню.

У позовній заяві також було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи -

судовий збір - 840.80 грн.

витрати на правову допомогу - 10000,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажуга Владиславом Юрійовичем та зареєстрований в реєстрі за №1002; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Судом не вирішувалось питання про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За твердженням представником позивача, в грудні 2020 року до суду надсилалися докази, що підтверджують витрати на правову допомогу понесені позивачем у розмірі 10000,00 грн. Серед доказів, що були надіслані на адресу суду були наступні: копія договору про надання правової допомоги від 16.07.2020 року, акт прийому-передачі послуг професійної правової допомоги від 14.12.2020 року, квитанція про оплату від 14.12.2020 року, довідка про зміст правничої допомоги та потрачений час від 14.12.2020 року, ордер на надання правової допомоги, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Проте, наведені твердження заявника не підтверджуються матеріалами справи.

Матеріали справи не місять зазначених документів.

Із перелічених заявником документів у матеріалах справи наявний лише ордер на надання правничої (правової) допомоги, виданий 21.12.2020 року адвокатом Мохнюком Максимом Вікторовичем, на підставі договору про надання правової допомоги №4-07-20 від 16.07.2020 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначено у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (п. 48).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Враховуючи наведене, за відсутності у матеріалах справи документального підтвердження витрат позивача на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача відповідних витрат.

Таким чином, оскільки судом не встановлено передбачених ст. 270 ЦПК України підстав, за наявності яких суд може ухвалити додаткове рішення, суд приходить до висновку про відмову представнику позивача в ухваленні додаткового рішення у даній справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 270, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відхилити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: Н.Г.Притула