Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/667/21
Провадження № 2/689/303/21
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2021 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Хмелянчишиної Ю.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Польового В.А.,

відповідачки ОСОБА_2 та її представниці ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

встановив:

Стислий виклад позиції Позивача

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідачка) та просив визнати її такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником даного об`єкта нерухомого майна, його колишня дружина ОСОБА_2 більше року, а саме, з 18 лютого 2020 року не проживає за цією адресою. Вона проживає по АДРЕСА_2 . На його думку, це підтвердять свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Факт реєстрації Відповідача у його будинку створює йому перешкоди в отриманні житлової субсидії, інших соціальних пільг та допомог

Стислий виклад заперечень Відповідача

Відповідачка просила в позові відмовити повністю, оскільки вона час від часу вимушена покидати постійне місце проживання ( АДРЕСА_2 ) саме через систематичне насильство в сім`ї з боку Позивача. Іншого житла вона не має. Просила врахувати висновки Верховного Суду України про те, що лише добровільне залишення місця проживання є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити повністю з підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

20 листопада 2000 року позивач ОСОБА_1 придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Динько Г.А. за реєстр. №2744, а також технічним паспортом (а.с. 5-7).

26 листопада 2010 року сторони спору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16 січня 2020 року ОСОБА_2 зверталась до Ярмолинецького відділення поліції Хмельницького ГУНП в Хмельницької області (далі поліція) із заявою про те, що чоловік вдарив її в обличчя, що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с. 26).

21 березня 2020 року ОСОБА_2 зверталась до поліції із заявою про те, що ОСОБА_1 намагався спричинити їй тілесні ушкодження та не пускав її до будинку з метою забрати речі, що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с. 27).

06 квітня 2020 року набуло законної сили рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року у справі №689/275/20, яким шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

23 травня 2020 року ОСОБА_2 зверталась до поліції із заявою про те, що ОСОБА_1 у нетверезому стані вчиняє насильство кидає у неї цеглою, чіпляється до дітей, що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с. 29).

30 вересня 2020 року ОСОБА_2 зверталась до поліції із заявою про те, що ОСОБА_1 вчиняє фізичне насилля відносно неї та не допускає до спільних дітей, що підтверджується рапортом працівника поліції (а.с. 30).

21 січня 2021 року постановою Ярмолинецького районного суду у справі 689/17/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство йому оголошено усне зауваження за дії, вчинені 31 грудня 2020 року, а саме, за те, що він перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння пошкодив віконне скло по АДРЕСА_2 , чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_2 , ображав її нецензурними словами (а.с. 43).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб, що видана Ярмолинецькою селищною радою за №88 від 22 лютого 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані такі особи: позивач ОСОБА_1 та його колишня дружина відповідачка ОСОБА_2 ; їх діти син ОСОБА_6 2011 р.н. та ОСОБА_7 2012 р.н.; діти ОСОБА_2 від іншого чоловіка син ОСОБА_8 2006 р.н. та ОСОБА_9 2007 р.н. (а.с. 8).

З пояснень сторін спору встановлено, що майже за весь час перебування сторін у шлюбі (листопад 2010 року по січень 2020 року включно) сторони спору, їх двоє неповнолітніх спільних дітей та двоє неповнолітніх дітей відповідачки спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

З пояснень відповідачки у неї відсутнє інше житло на праві власності, вона вимушена його винаймати.

Зміст спірних правовідносин

Між сторонами наявний спір з приводу наявності правових підстав, передбачених статтею 405 Цивільного кодексу України для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування за адресою: АДРЕСА_1 .

Оцінка судом аргументів учасників справи

На підтвердження доводів Позивача за його клопотанням допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Так, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 17 серпня 2021 року зазначила, що проживає в АДРЕСА_3 . Є сусідкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки її будинок розташований поруч. У період спільного проживання у її сусідів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дуже часто вона чула суперечки між ними, що її дратувало. У зв`язку з цим до них періодично приїздила поліція. Один раз вона розбороняла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Пам`ятає, що під час з`ясування стосунків ОСОБА_2 вимушено вибігла на подвір`я.

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 17 грудня 2021 року пояснила, що працює фельдшером лабораторії в с. Косогірка. ОСОБА_2 з лютого 2020 року не проживає у ОСОБА_1 . Їй ця обставина відома, оскільки одного робочого дня в лютому 2020 року орієнтовно о 11 год 00 хв. вона (свідок) поверталась з виклику та побачила ОСОБА_2 , яка розповіла, що йде від ОСОБА_1 проживати в інше місце. При цьому ОСОБА_2 несла речі та зазначила, що буде проживати в будинку покійної ОСОБА_10 , що пустував. ОСОБА_1 та ОСОБА_1 проживали спільно більше 10 років. При цьому вона чула сварки, крики за місцем їх проживання.

На підтвердження заперечень Відповідачки за її клопотанням допитано свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні 01 жовтня 2021 року пояснила, що проживає в АДРЕСА_4 , тобто в сусідньому селі, що розташоване через поле. Зазначила, що ОСОБА_1 бив ОСОБА_2 після народження їх першого сина, в тому числі під час вагітності. Бив регулярно, через що ОСОБА_2 вимушена була переховуватись від нього в різних місцях (наприклад, у жомовій ямі). Під час спільного проживання в с. Косогірка він був дуже агресивний, палив речі (наприклад, книжки, дитячі іграшки, одяг), а тому ОСОБА_2 змушена була виїхати від нього в наймане житло.

ОСОБА_1 у судовому засіданні 17 грудня 2021 року підтвердив, що за час спільного проживання у них з дружиною ОСОБА_2 були постійні суперечки під час яких ОСОБА_2 викликала поліцію.

Підсумовуючи встановлені фактичні обставини та дослідженні докази, суд констатує, що саме протиправна поведінка позивача ОСОБА_1 є причиною того, що відповідач ОСОБА_2 вимушено періодично покидала і покидає місце проживання та не мала і не має можливості проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Ці висновки суду підтвердженні рапортами поліції, постановою суду, означеними вище показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 та власне поясненнями Позивача та Відповідачки. Докази у своїй сукупності є узгодженими.

У той же час Позивач не спростував належними та допустимими доказами доведене Відповідачкою, а також не довів які саме у нього виникають додаткові перешкоди в отриманні житлової субсидії, інших соціальних пільг та допомоги. Зокрема, відсутня конкретизацію щодо виду комунальних послуг тощо, щодо яких у нього виникають перешкоди в оформленні тощо. Відсутні докази відмови тощо. Це ж стосується і пільг та допомоги. Означені Позивачем в позові доводи є декларативними, вони не підтвердженні належними та допустимими доказами (довідками, листами, відмовами, додатковими вимогами відповідних суб`єктів тощо).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Застосування частини другої статті 405 ЦК України вимагає встановлення не лише факту відсутності члена сім`ї понад один рік, а й причин цієї відсутності. Зокрема, дана норма матеріального права вимагає встановлення відсутності поважних причин.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі №209/2642/18 відповідно до вказаної норми закону (щодо статті 405 ЦК України) при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Відповідачка ОСОБА_2 довела, що вона вимушено покидала та покидає своє місце проживання, а Позивач не довів протилежного свідомої з власної волі втрати інтересу ОСОБА_2 до житла, а тому в позові суд відмовляє повністю.

Враховуючи встановлені обставини справи про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 разом з чотирма неповнолітніми дітьми впродовж тривалого часу (більше 10 років), відсутність у ОСОБА_2 іншого житла на праві приватної власності на час розгляду справи, суд вважає, що для ОСОБА_2 домоволодіння по АДРЕСА_2 відповідає поняттю «Житло», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На даний час Позивач не довів законність, нагальну суспільну необхідність втручання у її право на повагу до житла (п.44 рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року в справі «Кривіцька та Кривіцький проти України; п.36 рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року в справі «прокопович проти Росії»). Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див.: п.50 рішення ЄСПЛ від 13 травня 2008 року у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства; постанови Верховного Суду від 09 грудня 2020 року у справі №209/2642/18 та від 24 січня 2019 року у справі №757/7180/15-ц).

На основі викладеного та керуючись статтями 258, 264 та 265 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком відмовити повністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://ym.km.court.gov.ua/sud2221/, а інформацію про зміст судових рішень у справі - за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ).

Повне рішення складено 28 грудня 2020 року.

Суддя В. Мазурчак