П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року місто Київ

справа № 359/5708/19

провадження №22-ц/824/12137/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ»

відповідач - ОСОБА_1

відповідач - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Тамара Анатоліївна

відповідач - державний реєстратор Гірської сільської ради Руденко Аліна Леонідівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Лукацькою Лілією Григорівною,

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 червня 2021 року, ухвалене у складі судді Борець Є.О.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «НЕСТЕЛ» до ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурики Тамари Анатоліївни, державного реєстратора Гірської сільської ради Руденко Аліни Леонідівни про визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ» звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконними та скасування рішень, усунення перешкод у користуванні майном.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 1,4 га, яка знаходиться на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер :03:006:0044, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16 квітня 2008 року.

27 жовтня 2017 року керівником позивача при перегляді належної товариству земельної ділянки у Публічній кадастровій карті України, було випадкового виявлено, що на цю ділянку частково накладається інша стороння земельна ділянка, площа накладення становить 1,1831 га. Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., як державним реєстратором, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 1,6858 га.

Приватним нотаріусом Бурбика Т.А. було прийняте рішення про державну реєстрацію вказаної земельної ділянки за відсутності необхідних документів і з перевищенням своїх повноважень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 червня 2021 року позовні вимоги ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ» задоволені частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурбики Тамари Анатоліївни №36666870 від 17 серпня 2017 року про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, розташовану на території Щасливської сільської ради Бориспільського району.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Гірської сільської ради Руденко Аліни Леонідівни №43259572 та №43259572 від 28 вересня 2018 року про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки площею 0,6198 га з кадастровим номером :03:006:0221 та площею 1,0661 га з кадастровим номером :03:006:0222, розташовані на території Щасливської сільської ради Бориспільського району.

У задоволенні позову в частині вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «НЕСТЕЛ» відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Лукацька Л.Г. подала апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати і в цій частині відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, висновки, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи. Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, не встановив та не зазначив у рішенні відсутність яких саме документів, визначених нормами чинного законодавства, не давали підстав нотаріусу та державному реєстратору вчиняти необхідні реєстраційні дії.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, зазначаючи, що приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., як державним реєстратором, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 1,6858 га з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги не скористались.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Лукацька Л.Г. апеляційну скаргу підтримала, після оголошеної в судовому засіданні 1 грудня 2021 року перерви, в судове засідання, призначене на 16 грудня 2021 року не з`явилася, наведені нею, у клопотанні про відкладення розгляду справи, причини її неявки в судове засідання суд визнав не поважними, оскільки такі жодним доказом не підтверджені.

Представник ТОВ «Фірма НЕСТЕЛ» адвокат Бекіров С.Н. проти доводів апеляційної скарг заперечував і просив рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Шкоріної О.І., пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 квітня 2008 року ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ» уклала з ТОВ «Екоінтерком» договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким позивач придбав земельну ділянку площею 1,4000 га з кадастровим номером :03:006:0044, розташовану на території Щасливської сільської ради Бориспільського району (а.с.9 т.1).

16 травня 2008 року на підставі вказаного договору ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ» отримало державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №220327 (а.с.10-11 т.1).

17 серпня 2017 року приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А. прийняла рішення №36666870 від 17 серпня 2017 року про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, розташовану в с.Щасливе Бориспільського району (а.с.13т.1).

Ця обставина підтверджується також копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №101835741 від 27 жовтня 2017 року, копією витягу з Державного земельного кадастру №НВ-016 від 8 серпня 2017 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №95128693 від 21 серпня 2017 року (а.с.12, 23-24, 84 т.1).

Відповідно до листів заступника начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області №29-10-0.221-7878/2-19 від 11 червня 2019 року та №29-10-0.223-7482/2-20 від 15 червня 2020 року, на підставі заяви ОСОБА_1 земельна ділянка площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091 була поділена на дві земельні ділянки площею 0,6198 га з кадастровим номером :03:006:0221 та площею 1,0661 га з кадастровим номером :03:006:0222, розташовані на території Щасливської сільської ради Бориспільського району (а.с.40, 230-231 т.1).

28 вересня 2018 року державний реєстратор Гірської сільської ради Руденко А.Л. прийняла рішення №43259572 та №43259572 від 28 вересня 2018 року про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки площею 0,6198 га з кадастровим номером :03:006:0221 та площею 1,0661 га з кадастровим номером :03:006:0222, розташовані на території Щасливської сільської ради Бориспільського району, що підтверджується копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №139590744 та №139595907 від 28 вересня 2018 року (а.с.170, 171 т.1).

Звертаючись з даним позовом до суду, ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ» зазначало, що межі новоутворених земельних ділянок площею 0,6198 га з кадастровим номером :03:006:0221 та площею 1,0661 га з кадастровим номером :03:006:0222, які утворились внаслідок поділу ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, накладаються на межі земельної ділянки площею 1,4000 га з кадастровим номером :03:006:0044, належні на праві власності позивачу, що порушує право ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ» як власника земельної ділянки.

Відповідно до висновку експерта №1-21/06 від 21 червня 2018 року, земельна ділянка площею 1,6858 га з кадастровим номером :03: 006:0091 накладається на межі земельної ділянки площею 1,4000 га з кадастровим номером :03:006:0044.

Згідно із листом начальника ГУ Держгеокадастру у Київській області №29-10-0.223-7482/2-20 від 15 червня 2020 року, межі новоутворених земельних ділянок площею 0,6198 га з кадастровим номером :03:006:0221 та площею 1,0661 га з кадастровим номером :03:006:0222 також перетинаються з межами земельної ділянки площею 1,4000 га з кадастровим номером :03:006:0044 (а.с.28-32, 230-231 т.1).

При цьому ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ» зазначало, що приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбика Т.А. як державний реєстратор, провів державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091 з порушенням норм чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 не набув на неї право власності в порядку встановленому законом.

Заперечуючи проти позовних вимог ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ», ОСОБА_1 зазначав, що 5 січня 2004 року він уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу майна - будинку-контори, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 1 липня 2005 року він уклав з ОСОБА_2 ще один договір, за яким придбав столярно-зварювальний цех за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності нерухоме майно №12624530 від 23.11.2006 р. (а.с.155, 159-160 т.1).

Також вказував, що оскільки набув право власності на вказане нерухоме майно, то на підставі частин 1,2 ст. 120 ЗК України до нього перейшло і право власності на земельну ділянку, на яких воно розташоване, що також підтверджується постановою Господарського суду Київської області від 22 січня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2011 року.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ст. 264 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вирішуючи даний спір, судом першої інстанції встановлено, що постановою Господарського суду Київської області від 22 січня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2011 року, було зобов`язано управління земельних ресурсів Бориспільського району присвоїти земельній ділянці площею 1,6858 га для обслуговування столярно-зварювального цеху та будинку-контори для ПП « ОСОБА_1 » в АДРЕСА_2 кадастровий номер, а також видати довідку про присвоєння кадастрового номеру та зареєструвати вказану земельну ділянку у встановленому законом порядку (а.с.14-19, 20-21 т.1).

Дослідивши зміст мотивувальних частин судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, суд першої інстанції прийшов до висновку, що земельна ділянка передавалась відповідачу виключно у довгострокову оренду, а не в його власність.

Частково задовольняючи позов ТОВ «Фірма «НЕСТЕЛ», суд першої інстанції виходив із того, що постанова Господарського суду Київської області від 22 січня 2008 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2011 року не тільки не спростовують обґрунтованість пред`явленого позову, а навпаки доводять незаконність державної реєстрації за ОСОБА_1 права власності, а не права оренди земельної ділянки площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, розташованої на території Щасливської сільської ради Бориспільського району.

При цьому, суд зазначив, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 був власником земельної ділянки, на якій розташовуються вказані об`єкти нерухомого майна відповідно до договорів купівлі-продажу, на які посилається ОСОБА_1 . Вказана обставина свідчить про те, що до ОСОБА_1 не могло перейти в порядку, передбаченому ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, право власності на земельну ділянку, на якій розташовуються будинок-контора та столярно-зварювальний цех за адресою: АДРЕСА_2 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Пункт 1 ч. 1 ст. 27 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону - державним реєстратором зокрема є нотаріус.

Відповідно до п. 2 ч. З ст. 10 Закону - державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Також у п. 4 ст. 18 Закону визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх в відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

При цьому, згідно з ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Приписами п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені ст. 116 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття на підставі вчиненого правочину або у порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці приватної власності, право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від попереднього власника таких об`єктів до набувача таких об`єктів, без зміни її цільового призначення.

Стаття 131 ЗК України встановлено порядок набуття права власності на земельні ділянки на підставі цивільно-правових угод.

Укладення цивільно-правових угод, що передбачають перехід права власності на земельні ділянки, а також набуття права власності на земельні ділянки за такими угодами здійснюються відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу ( ч. 1).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Верховний у постанові від 24 січня 2020 року у справі №910/10987/18 роз`яснив, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Встановлено, що підставою державної реєстрації приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбики Тамари Анатоліївни №36666870 від 17 серпня 2017 року за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, розташовану на території Щасливської сільської ради Бориспільського району, зазначено Витяг з Державного земельного кадастру. Серія та номер:НВ-016, видавник: Управління Держземагенства у Бориспільському районі: Постанова Господарського суду Київської області, виданий 22.01.2008 року; Ухвала Київського апеляційного адміністративного суду, виданий 31.05.2011 року ( а.с.12,13).

Разом з тим, як убачається із мотивувальних частин постанови Господарського суду Київської області від 22 січня 2008 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2011 року, то земельна ділянка площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району, передавалась ОСОБА_1 виключно у довгострокову оренду, а не в його власність.

Також резолютивними частинами вказаних судових рішень не пвдтверджувалось право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Тобто, вказаними судовими рішеннями, не засвідчувався факт наявності у ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091.

При цьому, відповідно до вищевказаних норм земельного законодавства, не підтверджував факт наявності права власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку і Витяг з Державного земельного кадастру.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо незаконності рішення про державну реєстрацію приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбики Тамари Анатоліївни №36666870 від 17 серпня 2017 року за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, розташовану на території Щасливської сільської ради Бориспільського району, і як наслідок незаконність рішень державного реєстратора Гірської сільської ради Руденко Аліни Леонідівни №43259572 та №43259572 від 28 вересня 2018 року про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки площею 0,6198 га з кадастровим номером :03:006:0221 та площею 1,0661 га з кадастровим номером :03:006:0222, розташовані на території Щасливської сільської ради Бориспільського району.

Посилання ОСОБА_1 про те, що він набув право власності на земельну ділянку площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, розташовану на території Щасливської сільської ради Бориспільського району в порядку ст. 120 ЗК України на підставі договорів купівлі-продажу майна - будинку-контори, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 05 січня 2004 року та 1 липня 2005 року, на увагу не заслуговують з наступних підстав.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, у редакції на час вчинення вказаних правочинів, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 220 ЦК України, у редакції на час вчинення вказаних правочинів, встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України передбачено, у редакції на час вчинення вказаних правочинів, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З наявних у матеріалах справи копій договорів купівлі-продажу від 05 січня 2004 року та 1 липня 2005 року, за якими ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_1 нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , убачається, що вони нотаріально не посвідчені.

Даних про їх нотаріальне посвідчення не містять і Витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 153,154 т. 1).

Відповідно до ч.1, 2 ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2020 року у справі №915/572/17 зазначив, що разом з тим державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

При цьому навіть якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав дотримався законодавства при внесенні запису про проведену державну реєстрацію права за іншою особою, це не є перешкодою для задоволення позову щодо скасування цього запису, якщо наявність такого запису порушує права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі N338/180/17 (провадження N 14-144цс18) вказувала, що «застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам».

За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права.

Згідно із частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За встановлених обставин у даній справі, ефективним захистом порушених прав позивача на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, буде саме скасування рішення державних реєстраторів про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,6858 га з кадастровим номером :03:006:0091, розташовану на території Щасливської сільської ради Бориспільського району, і як наслідок про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки площею 0,6198 га з кадастровим номером :03:006:0221 та площею 1,0661 га з кадастровим номером :03:006:0222, розташовані на території Щасливської сільської ради Бориспільського району.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 27 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2019 року, провадження у справі за адміністративним позовом ТОВ «ФІРМА НЕСТЕЛ» до Приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурбики Т.А., за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3666870 від 17 серпня 2017 року щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 1,6858 га, кадастровий номер: :03:006:0091, було закрито.

За вказаних обставин, заява представника відповідача про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, на увагу не заслуговує.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Лукацькою Лілією Григорівною, залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 23 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус