Дата документу 23.12.2021 Справа № 335/723/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3874/21 Головуючий у 1-й інстанції: Соболєва І.П.
Є.У.№ 335/723/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Власова Ірина Юріївна на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. З урахуванням уточнених позовних вимоги Концерн «МТМ» просив суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за період з жовтня 2014 року по квітень 2019 року у загальному розмірі 36 784,40 гри., з підстав неналежної оплати послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі права приватної спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , до якої Концерн «МТМ» надає послугу з централізованого опалення, централізованого гарячого водопостачання, в період з жовтня 2014 року по квітень 2019 року за вказаною адресою утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 36 784,40 грн., яка в добровільному порядку відповідачами не сплачується, що стало підставою звернення до суду із вказаним позовом.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Концерн «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води за період-з 01.12.2017 по 30.04.2019, у розмірі 15 077,39 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Власова І.Ю. подали апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальненим доводами апеляційної скарги є те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 хоча і є співвласниками квартири, проте фактично за вказаною адресою не проживають, оскільки мають кожен своє окреме житло. Апелянти вважають, що докази, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог є недопустимими. Вважає, що судом не доведені ні факт надання послуг, ні об`єм таких послуг і їх вартість.

Копія апеляційної скарги та ухвали про відкриття апеляційного провадження отримані Концерном «МТМ» 24.11.2021. Відзив на апеляційну скаргу не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради №25 від 29.01.2009 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

3гідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 «Про визначення виконавців комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено концерну «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ».

ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23.07.2002, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменком Ю.П. (зареєстровано в реєстрі за №1852), належить 7/20 частин квартири, а саме: кімната №2 жилою площею 18,26 кв.м. У спільному користуванні знаходиться: коридор, вбиральня, ванна, кухня, кладова.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 164969044 від 25.04.2019, квартира за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 75,12кв.м., житлова площа 51,86 кв.м.) належить на праві власності: ОСОБА_3 частка власності 13/40; ОСОБА_4 частка власності 13/40; ОСОБА_1 частка власності 1/20.

Згідно паспорту ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1 ), з 25.12.2003 вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а з 07.06.2016 за адресою: АДРЕСА_2 . Ця інформація також підтверджується і відповіддю Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на запит суду.

ОСОБА_2 (серія СЮ №002291), з 11.07.2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Ця інформація також підтверджується витягами з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 станом на 22.03.2021 і 06.05.2021, сформованими судом.

Згідно з витягом із особистого рахунку № 16100469 заборгованість споживачів (2 людини) за послуги з централізованого опалення та гаряче водопостачання, розрахунком суми нарахувань, оплат та заборгованості підтверджується, що за період з 01.10.2014 по 30.04.2019 становить 36 784,40 грн.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Стаття 64 ЖК України визначає, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Споживач згідно ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

За змістом статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, з подальшими змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Судом першої інстанції встановлено, що договір між сторонами про надання послуг не укладався, у зв`язку із ігноруванням даної пропозиції відповідачами, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялись.

Тож, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил.

Отже, суд першої інстанції на підставі належних доказів встановив, що відповідачі є споживачем централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що постачається Концерном «Міські теплові мережі».

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач у період з 01.10.2014 по 30.04.2019 надавав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 36784,40 гривень.

Водночас, відповідачі, що є споживачами вказаних послуг їх вартість за вказаний період сплачували не в повному обсязі в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 36 784,40грн.

Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Згідно з ст. 526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до вимог ст. 1213 ЦК України відповідач повинен відшкодувати вартість безпідставно набутої теплової енергії.

Пунктом 4 ч.1 ст.611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Окрім того, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми статей 256,257,260,261,267 ЦК України.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За наявності заяви ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності та з урахуванням того, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 по 30.11.2017 виходять за межі трирічного строку позовної давності, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що в цій частині позовні вимоги Концерну «МТМ» слід залишити без задоволення.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично не проживають у вказаній квартирі, а тому не повинні сплачувати за послуги надані Концерном «МТМ», то апеляційний суд вважає їх неспроможними з огляду на таке:

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004 (який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019), споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні.

Згідно з п.29 Правил № 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі, зокрема, тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, з заявами про їх відсутність у квартирі до позивача не звертались, однак послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води не оплачували повному обсязі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 вказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.11, 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (далі Правила № 630), плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а уразі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Згідно з п.18 Правил № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п. 20, 21 Правил № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Згідно з п. 29 Правил № 630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі, зокрема, тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Таким чином встановлено, що комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на проведення і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком; міжопалювальний період для систем опалення; ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили.

Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та Правилами № 630 визначено, що виконавець зобов`язаний проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативі (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором.

Отже, підставами для не оплати (зменшення плати) споживачем вартості наданих послуг теплопостачальною організацією з централізованого опалення, є лише підстави визначені у Законі та Правилах.

Припинення нарахувань за послугу з централізованого опалення правилами не передбачено, оскільки на протязі опалювального періоду ця послуга надається безперебійно та технічна можливість відключення опалення в окремій квартирі багатоквартирного житлового будинку відсутня.

Згідно з п.30 Правил № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в багатоквартирному житловому будинку та підключена до мережі централізованого опалення та водопостачання. Розрахунок за послуги між споживачем ОСОБА_1 і обслуговуючою компанією Концерн «МТМ» обліковується за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

Отже висновок суду першої інстанції стосовно вказаних доводів є законним та обґрунтованими.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 268, 375,376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , інтереси яких представляє адвокат Власова Ірина Юріївна залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська