КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №758/4929/17 головуючий у І інстанції: Гребенюк В.В.
провадження 22-з/824/1222/2021 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» «НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук Українина рішення Подільського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» «НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АТА», Приватне акціонерне товариство «Квазар», Національна академія наук України про витребування майна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Державне підприємство «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України (надалі за текстом - позивач) звернулося з вищевказаним позовом.

Позивач просив витребувати з володіння відповідача нежиле приміщення (в літері А9) першого поверху, та нежиле приміщення № 2 першого поверху - приміщення їдальні (в літері А9), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 3; визнати право власності держави Україна в особі Національної академії наук України на спірне приміщення та визнати недійсним договір купівлі-продажу виробничих приміщень - група приміщень 2/11 (в літері А9), загальною площею 3 386,8 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3, укладений 10 лютого 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АТА» та відповідачем.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду директор Інституту мікроприладів НАН України - Букреєв С.В. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, а рішення місцевого суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року скасовано вищевказану постанову апеляційного суду в частині вирішення клопотання ТОВ «АТА» про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Таким чином, на розгляді апеляційного суду перебуває питання, щодо розподілу судових витрат, а саме понесених ТОВ «АТА» в ході апеляційного розгляду справи.

ТОВ «АТА» просило стягнути на свою корить витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 36 000 грн., у відповідності до наданого розрахунку, які включають в себе роботи, щодо моніторингу стану розгляду справи, отримання копії апеляційної скарги, ознайомлення із змістом апеляційної скарги, підготовки та подання відзиву, аналіз та опрацювання відзиву поданого Національною академією наук України.

У судовому засіданні представник ТОВ «АТА» підтримав позицію, щодо необхідності стягнення витрат на правничу допомогу, понесених підприємством, із позивача, представник якого в свою чергу заперечував необхідність задоволення вказаного клопотання, вважав його необґрунтованим.

Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до наданих ТОВ «АТА» доказів, розмір витрат на правничу дорогу становить 36 000 грн.

Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України вказані витрати мають бути покладені на позивача.

На підтвердження вищевказаної суми витрат представник третьої особи надав договір про надання правової допомоги (а.с. 58, т.7), розрахунок наданих послуг (а.с. 62, т.7), документи, що свідчать про оплату (а.с. 63, т.7).

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа № 335/9780/15-ц) апеляційний суд зобов`язаний з урахуванням обставин і складності справи надати оцінку поданим заявником доказам на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, визначити необхідний фактичний обсяг правової допомоги, співмірність витрат на правничу допомогу, за результатами чого, надати обґрунтований висновок про наявність/відсутність підстав для відшкодування таких витрат і їх розмір.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Верховний Суд неодноразово вказував на необхідність врахування реальності та співмірності до обставин справи розміру витрат понесених на правничу допомогу, зокрема вказане підтверджується висновками Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року (справа № 753/15687/15-ц).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду порядок розгляду розгляду справи, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із обставинами справи та наданими представником послугами, які складаються із отримання, опрацювання апеляційної скарги та подачі на неї відзиву, а також опрацювання відзиву іншої сторони у справі.

Доводи позивача, щодо необґрунтованості та неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу третьої особи, заслуговують на увагу.

Апеляційний суд погоджується з тим, що визначена стороною сума витрат на правову допомогу не співмірна з реальним обсягом такої допомоги у суді апеляційної інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду), критерію реальності таких витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнути з позивача на користь ТОВ «АТА» 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.367, 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АТА»про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» «НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України() на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТА»() понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5000(п`ять тисяч) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «21» грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: