Єдиний унікальний номер 242/2061/21
Номер провадження 22-ц/804/2695/21
Номер провадження 22-ц/804/2695/21
У Х В А Л А

22 грудня 2021 року Донецький апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді:Новікової Г.В.

суддів:Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Черкова В.Г. у м.Селидове Донецької області) у цивільній справі №242/2061/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Україна», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Селидівська міська рада, про припинення дії, що порушує право, шляхом скасування реєстрації запису в Єдиному державному реєстрі, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яку обґрунтовував тим, що він є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2012 року, посвідченого Першою селидівською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №616.

З листа ГУ ДПС у Донецькій області від 11.12.2020 року йому стало відомо, що за адресою нерухомого майна, яке належить йому, зареєстровано ТОВ «Фалькон України» (). При цьому між сторонами будь-яких правочинів, у тому числі договорів оренди, не укладалося.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Фалькон Україна» зареєстровано за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, 16. Запис про зміну місцезнаходження внесено 17.07.2020 року за №9054565.

Вважав, що дії відповідача порушують його право щодо вільного володіння, розпорядження та користування нерухомим майном, а тому просив здійснити зміну місцезнаходження відповідача шляхом проведення реєстраційної дії внесення запису до Єдиного державного реєстру державним реєстратором щодо місцезнаходження ТОВ «Фалькон Україна», а також скасувати реєстраційний запис, вчинений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань від 17.07.2020 року за №9054565.

Заочним рішенням Селидівського міського суду від 16 червня 2021 року позовні вимоги задоволено частково: усунуто позивачу перешкоди у здійсненні права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом скасування реєстраційного запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань в частині реєстрації відомостей про зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон- Україна» (), за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, 16; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі -Головне управління ДПС у м. Києві просить скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що зміна місця реєстрації відповідача за цим рішенням порушує їх інтереси та має ознаки фраудаторного правочину. Крім того ДПС просить залучити їх у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, що у порушенням норм процесуального права не було здійснено судом першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що 13.08.2021 року ТОВ «Фалькон-Україна» передано на основний облік до ГУ ДПС у м. Києві. Згідно з даними інформаційно-телекомунікаційних систем за цим ТОВ обліковується податковий борг у розмірі 121 502 355,39 грн. З метою вжиття заходів погашення податкового боргу, працівниками апелянта 27.08.2021 року здійснено виїзд на податкову адресу ТОВ «Фалькон-Україна» у м. Києві та встановлено факт відсутності посадових осіб та засновників ТОВ, про що складено відповідний акт, а також повідомлено власника будівлі про відсутність товариства за його місцем реєстрації.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції, оскільки визнання недійсними укладених правочинів на підставі заявлених позовних вимог, а саме ст. 203, 215 ЦК України, ст. 3,180, 189 ГК України є неправомірним. Також зазначає, що правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати на меті певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Зокрема правочин не може бути використаний учасниками цивільних правовідносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Посилаючись на норми ЦК та практику Верховного Суду не погоджується із обраним позивачем способом захисту свого права власності, а саме визнанням правочину недійсним.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток-повідомлень(а.с.175 -176).

Конверт із судовою повісткою для ОСОБА_1 повернувся до суду апеляційної інстанції із відміткою АТ «Укрпошта» про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням сторони (а.с.177).

В частині 1 ст. 131 ЦПК України зазначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Однак, до апеляційного суду від ОСОБА_1 інформації стосовно зміни його місця проживання не надходило, крім того адреса за якою було направлено судову повістку зазначена в позовній заяві.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Частиною 1 статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення

судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Тобто судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, а отже судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 376 ЦПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду, якщо суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Під час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження апеляційний суд був позбавлений можливості з`ясувати чи були порушені права апелянта ухваленням судового рішення, тому провадження по справі було відкрито і справу призначено до розгляду.

Головне управління ДПС у м. Києві, звертаючись із апеляційною скаргою зазначало, що їх права порушено, оскільки у відповідача по цій справі є податковий борг, який відповідно до ст. 67 Конституції України повинен бути сплачений, а оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки правочин повинен відповідати реальній меті та не суперечити нормам закону, а також вони повинні залучатися судом у якості третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом щодо захисту його права власності шляхом скасування реєстрації запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування посилався на те,що йому на праві власності належить нежитлова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дані обставини підтверджує копія договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, посвідченого державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контри Донецької області, 11 квітня 2012 року, зареєстрованого у реєстрі за №616, та копія витягу про державну реєстрацію прав від 13.11.2012 за №36218130.

Згідно з даними, що містяться у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, за цією адресою зареєстровано ТОВ«Фалькон-Україна», , що порушує його права як власника щодо володіння, розпорядження та користування нерухомим майном, оскільки він не має ніякого відношення до вказаного товариства.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення по справі виходив із того,що предметом судового розгляду є скасування запису, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців та громадських формувань про місцезнаходження ТОВ «Фалькон Україна», оскільки даний запис порушує право власності позивача відносно нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто позивачем не ставилося питання щодо визнання будь-якого правочину недійним чи фіктивним, а тому посилання апелянта на норми ЦК України, які це регулюють є безпідставними.

Питання щодо податкового боргу ТОВ «Фалькон Україна» не вирішувалося та не стосується прав позивача на вільне користування, володіння та розпорядження належним йому на праві власності майном.

Тому, Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі належних та допустимих доказів не доведено факту порушення оспорюваним судовим рішенням його прав та охоронюваних законом інтересів.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч.6 цієї статті зазначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, слід звернути увагу, що сама по собі державна реєстрація зміни місцезнаходження юридичної особи не створює перешкод для здійснення своїх контрольних повноважень контролюючим органами і не перешкоджає податковому обліку платників податку. В даному випадку в обґрунтування апеляційних вимог контролюючий орган посилається виключно на відсутність юридичної особи за місцезнаходженням, тобто, фактично підставою для звернення до суду є неправдивість даних щодо зміни місця знаходження ТОВ «Фалькон-Україна».

Мотивувальна частина рішення не містить висновків суду про права та обов`язки Головного управління ДПС у м. Києві та у резолютивній частині рішення суд не вказував про права та обов`язки Головного управління ДПС у м. Києві.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскаржуваним судовим рішенням не порушуються права та охоронювані законом інтереси апелянта Головного управління ДПС у м. Києві, питання про права та обов`язки Головного управління ДПС у м. Києві оскаржуваним рішенням не вирішувалося.

В даному такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Встановлено, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися,що є підставою для закриття апеляційного провадження, оскільки в даному випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві слід закрити на підставі ст. 362 ЦПК України.

Керуючись п. 3 ч.1 ст. 362 та ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року у цивільній справі №242/2061/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон Україна», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Селидівська міська рада, про припинення дії, що порушує право, шляхом скасування реєстрації запису в Єдиному державному реєстрі закрити.

Відновити дію заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 червня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: