УХВАЛА

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа №712/13890/15-ц

провадження № 61-15953св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Висоцької В. С.,

суддів - Грушицького А. І., Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка не приймала участі у справі, за апеляційною скаргою якої було переглянуто ухвалу суду першої інстанції - ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а. с. 1-4).

Ухвалою Соснівського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року відкрито провадження у справі (а. с. 28).

В судовому засіданні сторони досягли згоди щодо предмету спору, на підтвердження чого надали суду мирову угоду (а. с. 39-40).

Ухвалою Соснівського районного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року визнано мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 44-45).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який не приймав участі у справі, на ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року (а. с. 73-74).

16 липня 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову (а. с. 104).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відмову від позову. Прийнято відмову ОСОБА_1 від позову, визнано нечинною ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року про визнання мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а провадження у справі закрито (а. с. 121-124).

Постановою Верховного Суду від 04 березня 2020 року скасовано ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2019 року про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , який не приймав участі у справі, та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2019 року, якою було задоволено заяву про відмову від позову та закрито провадження у справі, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження (а. с. 175-179).

У липні 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення у справі додаткового рішення, в обґрунтування якої остання посилається на те, що Верховний Суд, ухвалюючи постанову від 04 березня 2020 року, не вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_2 за подання касаційної скарги.

У січні 2021 року до суду надійшли матеріали витребуваної цивільної справи №712/13890/15-ц.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачу Каларашу А. А.

Враховуючи те, що суд касаційної інстанції ухвалив постанову у складі п`яти суддів, тому заяву про ухвалення додаткового рішення Верховний Суд розглядає у тому ж складі.

Вивчивши подану заяву, колегія суддів Третьої судової палати Верховного Суду дійшла висновку про те, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з підпунктами «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 березня 2020 року справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, Верховний Суд не змінив та не ухвалив нове рішення у справі, тобто, судом касаційної інстанції не ухвалювалося остаточне рішення за результатом розгляду спірних правовідносин. За таких обставин відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат шляхом ухвалення додаткового рішення (постанови).

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі №530/1731/16-ц.

За результатами нового розгляду спору та ухвалення остаточного рішення судові витрати підлягають розподілу відповідно до загальних правил розподілу судових витрат.

За таких підстав слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі.

Верховний Суд наголошує, що після ухвалення у справі остаточного судового рішення ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до суду, який ухвалить остаточне рішення у справі, з клопотанням про розподіл судових витрат, включаючи витрати, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи.

Керуючись статтею 261, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. І. Грушицький

А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук