І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2021 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,
секретар - Паук Н.В.,
за участі представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дмитрійчук А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2021 р. позов ОСОБА_2 задоволено частково, вирішено стягати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1800,00 грн, щомісячно, починаючи з 25.10.2021 р., до досягнення повноліття.(а.с. 112)
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо понесених нею витрат на правничу допомогу. Просить додатковим рішенням стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь 5000,00 грн витрат на правничу допомогу. (а.с. 113)
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Дмитрійчук А.А. подала клопотання про зменшення витрат позивача на правничу допомогу до 1500,00 грн, оскільки середня вартість адвокатських послуг у справах про стягнення аліментів становить 1838,33 грн, а розмір витрат, заявлений адвокатом позивача, не є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт. (а.с. 123-124)
В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Кравчук М.О. не з"явився, надав заяву про розгляд питання у його відсутність. (а.с. 122)
З`ясувавши думку представника відповідача, суд вважає можливим вирішити питання щодо ухвалення додаткового рішення у відсутність позивача та його представника, відповідно до ст. 270 ч. 4 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення і часткового задоволення заяви позивача ОСОБА_2 щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На а.с. 114 - копія договору про надання правової допомоги від 22.10.2021 р., укладеного між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом Кравчуком М.О.
Згідно квитанції №2 від 17.12.2021 р. позивач ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги від 22.10.2021 р. сплатила адвокату 5000,00 грн витрат за правничу допомогу. (а.с. 116)
На а.с. 115 акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 22.10.2021 р., згідно якого загальна вартість витрат на правничу допомогу (виконавець адвокат Кравчук М.О.) складає 5000,00 грн.
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. З п. 1 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ст. 137 ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), розгляд справи відбувся за одне судове засідання, позов задоволено частково, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Дмитрійчук А.А. подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), тому необхідно ухвалити додаткове рішення: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 2000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного додаткового рішення до Вінницького апеляційного суду.
Повне додаткове рішення виготовлено 24.12.2021 р.
Суддя О.О.Венгрин