Справа №932/8923/20
Провадження №2/932/4306/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 , Дніпровська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

03 серпня 2020 до суду звернувся позивач із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 12 червня 2020 року, приїхавши до будинку в якому проживає, він припаркував транспортний засіб марки «MITSUBISHI», реєстраційний номер НОМЕР_1 поруч з будинком, через деякий час повернувшись побачив, що на транспортний засіб впали великі сухі гілки зі стовбура дерева, які пошкодили його - було вибито скло задніх дверей, пошкоджено (вм`ятини) кришу автомобіля, пом`ята ліва сторона автомобіля, виявлено значну кількість вм`ятин та подряпин, розбито скло фари та інше. Прибувшим на виклик патрульним поліцейським він також подав заяву про злочин щодо спричинення шкоди майну. Відповідно до висновку експертного дослідження авто-товарознавця матеріальний збиток, заподіяний автомобілю марки Mitsubishi Outlander 2.0І, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 44100,90 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТС, що підлягають заміні (Сврз). Протиправною бездіяльністю виконавчого органу Дніпровської міської ради щодо не належного утримання зелених насаджень поруч з буд. АДРЕСА_1 в належному стані позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, які полягають в тому що останній вже тривалий час не можу спокійно спати, спокійно працювати та жити, адже постійно думає про виниклу ситуацію. Його сім`я позбавлена можливості користуватися автомобілем, бо він пошкоджений, а тому вони вимушені користуватись транспортом загального користування, що в період карантинних обмежень щодо кількості пасажирів створює суттєві незручності та подовжує час добирання на роботу та з неї. Розмір моральної шкоди оцінює в суму 50000 грн.

Ухвалою судді від 03 серпня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, проте суд визнає таку неявку в судове засідання з не поважних причин, оскільки розгляд справи відбувається вже тривалий час і представники відповідача вже не вперше просять відкласти розгляд справи не надаючи належних доказів для підтвердження поважності причини такого відкладення.

Крім того, відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи у суді, не скористався своїм правом надати відзив із своїми запереченнями щодо позовних вимог, у зв`язку із чим суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, причини не явки не повідомили, пояснень щодо позовних вимог не надали.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що 12 червня 2020 року, ОСОБА_1 приїхавши до будинку в якому проживає, припарковав свій транспортний засіб марки «MITSUBISHI», реєстраційний номер НОМЕР_1 поруч з будинком.

Право власності на транспортний засіб підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 28.12.2019р.

Вийшовши з будинку 12 червня 2020 року він побачив, що на його транспортний засіб впали великі сухі гілки зі стовбура дерева, які пошкодили мій транспортний засіб - було вибито скло задніх дверей, пошкоджено (вм`ятини) кришу автомобіля, пом`ята ліва сторона автомобіля, виявлено значну кількість вм`ятин та подряпин, розбито скло фари та інше, що підтверджується фотокартками з місця події у кількості 13-ти штук та висновком експертного дослідження авто-товарознавця №186/20А з визначення матеріальної шкоди заподіяної власнику КТС від 06.07.2020р.

За даним фактом він звернувся до Амур-Нижньодніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про злочин щодо спричинення шкоди його майну та 22 липня 2020 року він отримав висновок Амур-Нижньодніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за №12702 від 02 липня 2020р., відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 , 12.06.2020р. звернувся до Амур-Нижньодніпровського відділу поліції з заявою, в якій просив прийняти міри до представників ЖЕК №5, які не спилили аварійні дерева за адресою: буд. 4 по вул. Котляревського в м. Дніпро, що спричинило падіння одного дерева на автомобіль заявника та пошкодило його. Разом з тим підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань поліцейськими не встановлено.

Відповідно до висновку експертного дослідження авто-товарознавця №186/20А з визначення матеріальної шкоди заподіяної власнику КТС від 06 липня 2020 року:

ринкова вартість транспортного засобу, що належить позивачу на дату ДТП (12.06.2020р.), без урахування ушкоджень КТС при ДТП складає 161324,89 грн;

вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу деталей КТС (Свр) складає 74240,58 грн;

коефіцієнт фізичного зносу ЕЗ = 0,70;

матеріальний збиток, заподіяний автомобілю марки Mitsubishi Outlander 2.0І, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 в результаті його пошкодження складає 44100,90 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТС, що підлягають заміні (Сврз).

Згідно листа заступника директора Департаменту Благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради Самілик О.М. №3/1-2670 від 27.10.2020 у підпорядкованих департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради комунальних підприємств зелені насадження за адресою м. Дніпро, вул. Котляревського 4, на балансі не перебувають.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (частина перша пункту 7 статті 17) передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до вимог пункту 2 статті 2 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів передбачає організацію належного утримання та раціонального використання об`єктів природоохоронного та iншого призначення.

Пунктом 2 статті 3 цього Закону передбачено, що система благоустрою населених пунктів включає, зокрема, організацію їх благоустрою.

В пункті 2 частини першої статті 21 Закону визначено, що зелені насадження уздовж вулиць, на прибудинкових територіях є елементами благоустрою.

Відповідно до пункту 3.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Пунктом 5.5. вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Аналіз ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», ст.1166 ЦК України, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №642/6731/15-ц(провадження №61-22544св18) в постанові від 06 червня 2018 року.

Відповідачем не доведено, що Дніпропетровська міська рада визначала баласоутримувача дерев, що ростуть біля будинку за адресою: буд. 4 по вул. Котляревського в м. Дніпро.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто, організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому обов`язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди, внаслідок падіння дерева, може бути покладено на виконавчий комітет Дніпровської міської ради.

Подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №2-1474/11-ц.

На підтвердження факту заподіяння шкоди, за клопотанням позивача чудом витребувано та долучено до матеріалів справи матеріли єдиного обліку Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області №18948 від 12.06.2020, позивачем долучено фотознімки із зображенням транспортного засобу. Тобто, суд відзначає, що позивачем було доведено факт заподіяння шкоди.

На підтвердження розміру завданої шкоди позивачем надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №186/20А від 06.07.2020 та квитанція №186 від 06.07.2020. Вказані докази відповідачем спростовані не були. Отже, суд вважає, що розмір шкоди також було доведено позивачем.

Встановлюючи наявність інших складових елементів для відшкодування шкоди, зокрема протиправності дій відповідача, його вини та причинного зв`язку між протиправною дією(бездіяльністю) та негативними наслідками, суд відзначає наступне.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що позивачем було доведено протиправність дій (бездіяльності) відповідача та наявність причинного зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та негативними наслідками, а відповідачем не було спростовано свою вину.

На підставі вищевикладеного, розмір матеріальних збитків, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 44 100,90 грн. Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 000,00 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою вищезазначеної статті визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Суд вважає, що внаслідок бездіяльності відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у душевних хвилюваннях, позбавленням можливості використовувати пошкоджений автомобіль у повсякденному житті, нервової напруги.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги обставини справи, характер діяння відповідача, ступінь моральних та психічних переживань позивача з приводу протиправних винних дій відповідача, та виходячи з принципу об`єктивності, засад розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що сума 5 000 грн. в повній мірі зможе компенсувати заподіяну позивачу моральну шкоду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При цьому, оскільки згідно Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів станом на 28.01.2021, що у загальному доступі, до такого реєстру Виконавчий комітет Дніпровської міської ради не включено, а включено Дніпровську міську раду, виконати рішення слід у спосіб стягнення коштів з єдиного казначейського рахунку на якому консолідуються кошти бюджету Дніпровської міської територіальної громади.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 894,18 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_1 , Дніпровська міська рада про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (, місце знаходження м. Дніпро пр. Дмитра Яворницького, 75), шляхом стягнення грошових коштів з єдиного казначейського рахунку на якому консолідуються кошти бюджету Дніпровської міської територіальної громади на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 44 100,90 грн., витрати з проведення експертного дослідження у розмірі 2 000 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., а всього 51 100,90 грн., а також судовий збір в сумі 894,18 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 21 вересня 2021 року.

Суддя: В.І.Цитульський