справа № 462/5653/18
УХВАЛА

23 лютого 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судових засідань: Каралюс Т.Р.,

за участі заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду міста Львова від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2018 року в справі №462/5653/2018 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. Свою заяву обґрунтувала тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2018 в справі №462/5653/2018 за позов ОСОБА_1 до ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково. При ухваленні рішення суду для визначення розміру середнього заробітку за час затримки виплати судом взято до уваги довідку про нараховану заробітну плату за червень-липень 2018 р. та визначено, що середньоденний заробіток позивача становив 211,66 грн. Однак, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.03.2020 у справі № 462/7910/19 визначено інший розмір заробітної плати ОСОБА_1 за червень-липень 2018 року, що є нововиявленою обставиною. Оскільки дана обставина, на час розгляду справи №462/5653/18 не була відома ОСОБА_1 , просить задовольнити заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала з підстав та мотивів наведених у ній, просила таку задовольнити.

Суд, ухвалив проводити розгляд заяви по суті за відсутності представника відповідача ДП «ЛДЗ «ЛОРТА», який повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, а його неявка не перешкоджає розгляду заяви та беручи до уваги, що надійшов відзив на заяву.

Заслухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частинами 1 та 2 статті 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судом встановлено, що 03.12.2018 року Залізничним районним судом м. Львова ухвалено рішення у справі № 462/5653/18 р., яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 37 765 гривень 35 копійок; середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 17 356 гривень 12 копійок, а всього 55 121 гривню 47 копійок без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України. Стягнуто із ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 470.00 грн. судового збору. У решті позову відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи № 462/5653/18 р., при зверненні до суду із позовом про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, ОСОБА_1 обґрунтовувала поданий розрахунок довідкою від 07.08.2018 року /а.с.7/, яку суд прийняв до уваги при вирішенні спору.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.03.2020 року позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати задоволено та встановлено, що у визначені законодавством строки ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» не виплатило позивачу заробітну плату у належному розмірі, а тому з ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» на користь позивача необхідно стягнути недораховану та недоплачену заробітну плату за період з квітня 2017 року по серпень 2018 року у розмірі 106566,22 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за вказаний період у розмірі 14865,21 грн., без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Як вбачається із вказаного рішення суду від 17.03.2020 року, при розрахунку належних до виплати ОСОБА_1 коштів, позивач покликалася, що і було взято судом до уваги, на положення Міжгалузевої угоди у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 рр.

Однак, звертаючись до суду із позовом про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди у справі № 462/5653/18, ОСОБА_1 не покликалася на положення Міжгалузевої угоди у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 рр., як обставину, що обґрунтовує позовні вимоги, хоча працюючи у ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» з 31.08.2017 року, зокрема і на посаді провідного юрисконсульта, повинна була бути обізнаною про існування такої.

Вказане свідчить про те, що при зверненні до суду із вказаними позовами ОСОБА_1 обирала певні способи захисту своїх прав та інтересів та обґрунтовувала вимоги, покликаючись на різні докази.

Відповідно до ч.4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до роз`яснень даних у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст.423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. 424,426 ЦПК України.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду розгляд до суду апеляційної інстанції, такий правовий висновок зробив ВС в постанові у справі № 552/137/15-ц від 29.08.2018 року.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Нові докази не можуть бути підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Такий висновок зробив ВС в постанові №552/137/15-ц.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 2а-23903/09/1270, від 03 квітня 2018 року у справі № 477/1012/14-а, від 6 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15.

Відтак, суд приходить до переконання, що розрахунок розміру заробітної плати ОСОБА_1 у червні-липні 2018 року, який проведено нею з урахуванням положень Міжгалузевої угоди у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 рр. у справі № 462/7310/19 та який судом взято до уваги і визнано правомірним, не є нововиявленою обставиною у розумінні ст. 423 ЦПК України та не може бути підставою перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами у справі № 462/5653/18.

Крім цього, за своєю правовою природою рішення суду у справі № 462/7310/19 від 17.03.2020 року є новою, але не нововиявленою обставиною, а відтак, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами у справі № 462/5653/18 від 03.12.2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

Із огляду на викладене, суд вважає, що заява є не обґрунтованою, а тому у задоволенні слід відмовити та залишити судове рішення в силі.

Керуючись ст. 259, 423-429 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Залізничного районного суду міста Львова від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2018 року в справі №462/5653/18.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або у строки та порядку ст. 354, 355 ЦПК України.

Текст судового рішення складений 25.02.2021 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.