Справа № 373/1553/21
Номер провадження 2/373/831/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 р. м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О.І.

за участю:

секретаря судових засідань Хоменко Н.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, ?

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим приміщенням - будинком та господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 15.08.2012, посвідченого приватним нотаріусом Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу Київської області Воробей О.М., реєстр № 1000, їй належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 16.08.2012, що виданий Комунальним підприємством Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьке бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 37217156.

Укладення договору дарування відбулося до реєстрації шлюбу із відповідачем.

01.06.2018 вона уклала шлюб із відповідачем та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

З 12.07.2019 відповідач зареєстрований в належному їй на праві власності будинку, але із 15 серпня 2020 року в ньому не проживає.

23.11.2020 Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області було ухвалене рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем.

Посилаючись на вимоги ст. 317, 319, 391 та 405 ЦК України просить визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй будинком, оскільки відповідач вже не є членом її сім`ї, у будинку не проживає більше року, а тому не має права користуватися ним та повинен бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Даний факт вона підтверджує письмовими доказами.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, розуміючи наслідки визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що врегульовано частиною першою ст. 321 ЦК України. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи форму власності спірного житлового приміщення; відсутність без поважних причин відповідача в вищевказаному жилому приміщенні; відсутність домовленості між сторонами стосовно збереження за відповідачем права користування житлом; реєстрація відповідача за вищевказаною адресою позивачу повноцінно розпоряджатися належним їй майном, суд приходить до висновку про застосування до цього спору положень ст. 391 ЦК України, відповідно до яких власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, відповідач має бути визнаний таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 , оскільки його реєстрація за вищевказаною адресою перешкоджає позивачу повноцінно розпоряджатися належним їй майном.

Судові витрати, що складаються із витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору при подачі позову у розмірі 908,00 грн, слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, згідно ст. 12, 81, 141, 206, 263 265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користуваннябудинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: О. І. Рева