Ухвала

26 листопада 2021 року

м. Київ

справа № 402/784/19

провадження № 61-18616ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Благовіщенської районної державної адміністрації Кіровоградської області, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання і відібрання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Благовіщенської районної державної адміністрації Кіровоградської області, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, орган опіки та піклування Боярської міської ради Фастівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року, повний текст якої складено 12 жовтня 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень обґрунтоване отриманням копії постанови Київського апеляційного суду 20 жовтня 2021 року.На підтвердження зазначеного заявником додано копію розписки про отримання ним копії постанови.

Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, щовказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень підтверджена наданим доказом, що свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарженнярішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року, оскільки касаційна скарга поданазаявником протягом тридцяти днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року заявник вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17, від 28 грудня 2020 року у справі № 487/2001/19-ц,

від 27 лютого 2019 року у справі № 752/25543/17-ц, від 30 березня 2021 року у справі № 542/1428/18, від 18 березня 2019 року у справі № 215/4452/16-ц,

від 26 вересня 2018 року у справі № 711/276/17, від 30 жовтня 2019 року у справі № 370/2201/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає недослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів

(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

До касаційної скарги додано клопотання про зупинення дії оскаржуваних рішення та постанови до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень,касаційний суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить із того, що клопотання (заява) про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судових рішень, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судових рішень, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судових рішень, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 .

У іншій частині позову відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768,40 грн у відшкодування судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

ПостановоюКиївського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року - без змін.

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до закінчення його перегляду в касаційному порядку, оскільки заявником не обґрунтовано та не наведено правових підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного судового рішення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 10 червня 2021 року у справі «Ген та інші проти України» (заяви № 41596/19 та № 42767/19) встановлено порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема, через зупинення виконання рішення суду без відповідної мотивації, щоб продемонструвати, що вони не були свавільними, та обґрунтування того, як таке зупинення відповідало найкращим інтересам його доньки.

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання заявника в іншій частині, оскільки рішенням суду першої інстанції відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 та позовної вимоги ОСОБА_2 провідібрання дитини.

Ураховуючи зміст постанови суду апеляційної інстанції, про зупинення дії якої просить ОСОБА_1 , касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання у цій частині, оскільки апеляційним судом рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року у цій справі.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 402/784/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Благовіщенської районної державної адміністрації Кіровоградської області, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання і відібрання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Благовіщенської районної державної адміністрації Кіровоградської області, орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, орган опіки та піклування Боярської міської ради Фастівського району Київської області, про визначення місця проживання дитини.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 6 жовтня 2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук