25.02.2021 Єдиний унікальний № 371/1153/20
провадження № 2/371/87/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м.Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Гаврищука А.В.,

за участі секретаря судового засідання Семерей Л.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

І.Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_3 (далі - представник позивача) звернулася до Миронівського районного суду Київської області в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на період навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

6 жовтня 2020 року позивач досягнув повноліття. На цей час він навчається у Ржищівському індустріально - педагогічному технікумі І рівня акредитації за спеціальністю «Професійна освіта» на ІІІ курсі денної форми навчання за державним замовленням. Термін навчання з 1 вересня 2018 року по 26 червня 2022 року.

Під час навчання позивач проживає у гуртожитку, на платній основі, оплата за проживання в гуртожитку складає 400 гривень за місяць, загальна сума сплати за період з 2008 року по даний час становить 8000 гривень.

Також позивач здійснює додаткові витрати на придбання навчально-методичних посібників, підручників, харчування, придбання одягу, проїзду тощо.

Відповідач відмовився добровільно надавати допомогу на утримання позивача, а тому просить стягнути із відповідача аліменти на його користь у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючивід дня пред`явлення до суду позовної заяви, тобто з 3 грудня 2020 року, і до закінчення позивачем навчання, але не пізніше ніж до досягнення позивачем, який продовжує навчання 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 8 січня 2021 року дану цивільну справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

На виконання вимог вищевказаної ухвали, відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

18 лютого 2021 року до суду повернуто конверти із вкладеннями. Згідно даних довідок ф.20, сформованих представником відділення АТ «Укрпошта», причинами повернення відправлень вказано адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У зв`язку з наведеним, за відсутності відповідача за адресою, вказаною в матеріалах справи, суд вважає, що судовий виклик (судове повідомлення) вручене йому належним чином.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 1 листопада 2002 року Юхнівською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 4 (а.с. 8).

На час розгляду справи, згідно довідки навчального закладу ОСОБА_1 навчається в Ржищівському індустріально - педагогічному технікумі І рівня акредитації за спеціальністю «Професійна освіта» на ІІІ курсі денної форми навчання, за державним замовленням. Термін навчання з 1 вересня 2018 року по 26 червня 2022 року (а.с. 12).

Згідно довідки навчального закладу ОСОБА_1 , за час навчання з вересня 2018 року і по даний час сплатив за проживання в гуртожитку 8000 гривень, місячна плата за гуртожиток складає 400 гривень (а.с. 13).

Згідно правил ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року справа №346/103/17-ц.

Враховуючи, що позивач навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є беззаперечним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє позивача можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, указана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має необхідного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України).

Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період навчання.

При цьому, визначений позивачем розмір аліментів не є завищеним.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 3 грудня 2020 року і до закінчення позивачем навчання, але не пізніше ніж до досягнення позивачем 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення до суду позовної заяви, тобто з 3 грудня 2020 року, і до закінчення ним навчання, але не пізніше ніж до досягнення 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: підпис А.В. Гаврищук

Згідно з оригіналом.

Суддя: А.В. Гаврищук