УХВАЛА

20 грудня 2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рядча Т.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного ВДВС Корабельного РУЮ в межах виконавчого провадження №22943796 на підставі постанови про накладення арешту б/н від 01.12.2010 року.

В позовній заяві позивач вказала, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження №22943796, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Комсомольським районним судом м.Херсона про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості в сумі 21 545,05 грн. Усі боргові зобов`язанні виконані, виконавче провадження закінчено на підставі п.5 ч.1 ст.47, але відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності арешт майна не знятий. Існуючий арешт позбавляє позивача користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В порядку ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Позивач, пред`являючи вимоги до Корабельного районного відділу Державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), посилається на те, що арешт було накладено державним виконавцем в рамках виконавчого провадження.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПКУкраїни, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Заявлені позивачем вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України. Тому такий позов взагалі не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року № 520/7100/19.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 186, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Корабельного районного відділу державної виконавчої служби у м.Херсоні про зняття арешту з нерухомого майна

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Т.І. Рядча