Справа № 159/5508/20
Провадження № 2/159/151/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 28.08.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано Карасинською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, про що зроблений актовий запис №11. Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка вказує, що відповідач у вихованні дітей участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та може надавати таку допомогу. Крім цього, позивач зазначає, що відповідач постійного місця роботи не має, однак регулярно виїжджає на сезонні роботи, тобто має нерегулярний мінливий дохід.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Зокрема відповідач вказує, що постійно надає матеріальну допомогу та приділяє увагу вихованню неповнолітніх синів. Крім цього, відповідач вказує, що самостійно доправляє синів до школи та дитячого садочку, забезпечує будинок дровами для опалення, оплачує вартість спожитого газу, повністю забезпечує дітей житлом, а позивач з цього приводу ніяких витрат не несе. Також відповідач зазначає, що окрім дітей, на його утриманні знаходяться його батько - ОСОБА_5 та матір - ОСОБА_6 , як є особами непрацездатного віку, розмір їх пенсій незначний. Він не має постійного місця роботи, його доходи є незначними та має змогу сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, що становить 50 процентів прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Таким чином, виходячи з наведеного, відповідач просив задовольнити позов частково та стягнути аліменти на утримання неповнолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Карасинською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 28.08.2010 року Карасинською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області про що зроблений актовий запис №11.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження.

Неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що визнав відповідач у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому, за змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд вважає, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Як встановлено, відповідач ОСОБА_2 не працює, однак отримує мінливий дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач не подав суду доказів того, що він не має ніяких доходів.

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі.

Відповідач має вік 40 рік, не подав доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, доказів існування обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про його спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у розмірі по 1400,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Визначений розмір аліментів в сумі 1400,00 грн. на кожну дитину щомісячно, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Позивач не довела, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у запропонованому нею розмірі, а доводи відповідача про менший розмір аліментів не підтверджені належними доказами, не спростовують зазначених висновків суду, а тому суд відхиляє їх за безпідставністю.

За таких обставин з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 02.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 24.06.1996 року Камінь-Каширським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 12.11.2010 року Камінь-Каширським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02.11.2020 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 24.06.1996 року Камінь-Каширським РВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_3 ) в користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий:П. Ю. Бойчук