Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Севериненко Д. В.,

за участю:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник відповідача та третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» матеріальну шкоду в розмірі 62 564,32 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2019 року з вини працівника ДП «Білоцерківське лісове господарство» ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Біла Церква - Тараща, с. Шкарівка за участю трактора «Беларус-82.1» н.з. НОМЕР_1 з причіпом без д.н.з. та належного позивачу автомобіля Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.10.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у результаті ДТП. Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована не була. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля матеріальний збиток, завданий власникові Opel Vectra складає 62 521 грн. Витрати на звіт про оцінку КТЗ складають 1 500 грн. Крім того, позивач внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та витратив 2 413,32 грн. на лікування. Оскільки позивачу нанесено матеріальний збиток, останній звернувся до суду за захистом порушеного права.

24.12.2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

27.12.2019 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

23.03.2020 року ухвалою суду задоволено клопотання ДП «Білоцерківське лісове господарство» про проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

06.04.2020 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про уточнення позовних вимог, зменшивши суму позовних вимог на ймовірну вартість металобрухту пошкодженого автомобіля, просив стягнути матеріальну шкоду в розмірі 62 564,32 грн. та судові витрати.

17.04.2020 року представник відповідача ОСОБА_4 подав до суду відзив, вказуючи на необхідність визначення ринкової вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки розмір заподіяних матеріальних збитків повинен визначатись як різниця між ринковою вартістю автомобіля до та після (утилізаційна вартість) дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки утилізаційну вартість пошкодженого автомобіля не було визначено, тому не можна визначити розмір завданого збитку, просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 18.02.2021 року позивач ОСОБА_1 підтримав позов з підстав, зазначених в матеріалах справи, просив закінчити розгляд справи за відсутності його адвоката. Зазначив, що після оцінки експертом матеріальної шкоди та зберігання його протягом місяця-двох на стоянці, ним реалізовано пошкоджений транспортний засіб за 10 000 грн. Автомобіть продано шляхом оформлення довіреності на покупця з іменем Діма. На металобрухт був здан інший автомобіль Opel Vectra, що також був у власності позивача. Зазначив, що після ДТП він (позивач) лікувався. Просив задовольнити позов.

Представник позивача у попередніх судових засіданнях надав пояснення у справі, позовні вимоги підтримав, вказував, що пошкоджений після ДТП автомобіль позивач здав на металобрухт.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_4 позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених в документах по суті та поясненнях, що містяться у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, пояснення позивача, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

26.08.2019 року о 14 год. 00 хв. на автодорозі Біла Церква - Тараща, с. Шкарівка, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю трактора «Беларус-82.1» н.з. НОМЕР_1 з причіпом без д.н.з., під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.10.2019 року, яка набрала законної сили 25.10.2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП за ст. 124 КУпАП.

Власником колісного трактора «Беларус-82.1» н.з. НОМЕР_1 є Державне підприємство «Білоцерківський лісгосп», що підтверджується копією листа вказаного підприємтва від 26.11.2019 року № 580.

Власником автомобіля Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП був ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 06.10.2018 року ТСЦ 7142.

Станом на 26.08.2019 року ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «Білоцерківський лісгосп» та виконував покладені на нього трудові обов`язки, що підтверджується копією наказу вказаного підприєства від 21.05.2019 року № 156-К та копією листа від 26.11.2019 року № 580.

Цивільно правова відповідальність водія ОСОБА_2 не була застрахована.

Відповідно до копії виписки Монастирищенської районної лікарні Черкаської області від 14.09.2019 року № 3123, ОСОБА_1 в період з 26.08.2019 року по 14.09.2019 року знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом ЗЧМІ, струс головного мозку, забій шийного відділу хребта.

Відповідно до звіту № 345 від 23.10.2019 року про оцінку автомобіля Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Екліс», матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля, станом на 26.08.2019 року, складає 62 521 грн. Такий висновок зроблений експертом у зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість і такий ремонт є економічно недоцільним.

Згідно копії довідки ТОВ «Екліс» від 01.04.2020 року № 345/1, ймовірна вартість металобрухту автомобіля Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 , складає 3 870 грн.

Відповідно до копії акта приймання металів чорних (вторинних) від 22.12.2019 року, ТОВ «Укрмет Центр» прийняв від ОСОБА_1 амортизаційний брухт, джерело походження металів чорних (вторинних): опель-вектра, маса 730 кг, сума 3 150 грн.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 02.06.2020 року, остання дата реєстрації ТЗ Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 - 04.03.2020 року.

Згідно копій скріншотів мобільного додатку «АвтоНомера» автомобіль Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 10.12.2019 року перереєстрований на нового власника з д.н.з. НОМЕР_6 та 04.03.2020 року перереєстрований на нового власника з д.н.з. НОМЕР_4 .

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав для виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Так, згідно п. 30.1 ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 30.2. ст. 30 Закону № 1961-IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів автотоварознавчого дослідження вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача більша за його ринкову вартість, а тому у розумінні положень Закону № 1961-IV його власнику (позивачу) повинна бути відшкодована лише різниця між його вартістю до та після ДТП.

Однак, з матеріалів справи та пояснень сторін, суд позбавлений можливості встановити ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди (утилізаційну вартість).

Суд критично відноситься до копії акта приймання металів чорних (вторинних) від 22.12.2019 року ТОВ «Укрмет Центр» та визнає його неналежним доказом, оскільки вказаний документ не містить інформацію щодо предмета доказування, а саме, що автомобіль Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 був зданий на металобрухт.

У відповідь на ухвалу про призначення судової автотоварознавчої екпертизи судовий експерт ОСОБА_5 повідомив про неможливість її проведення, через реалізацію пошкодженого автомобіля.

Разом з цим, після призначення судової автотоварознавчої екпертизи та повідомлення судового експерта про неможливість проведення такої у зв`язку з відсутністю пошкодженого автомобіля, представник позивача повідомив про те, що вказаний КТЗ зданий на металобрухт. Крім цього, в судовому засіданні вказував на необхідність проведення по справі експертизи з метою визначення вартості пошкодженого автомобіля. Дану експертизу (дослідження) слід провести за матеріалами спарви і саме за рахунок відповідача.

Позивач в судовому засіданні від 18.02.2021 року просив закінчити розгляд даної справи за відсутності його представника, а також прийняти у справі рішення, яким позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні надав покази, що займається купівлею автомобілів з напарником ОСОБА_7 . Вказав, що пошкоджений автомобіль Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_2 викуплений у позивача, кошти за авотомобіль отримав напарник в розмірі 800 у.о., угода з купівлі автомобіля відбулась приблизно у жовтні 2019 року, також позивачу вони передали газову установку з іншого автомобіля, щоб не знімати її з автомобіля позивача.

Враховуючи наведене, суд бере до уваги ту обставину, яку сторони визнали в судовому засіданні, що позивач після огляду екпертом транспортного засобу та його оцінки реалізував вказаний КТЗ.

Таким чином, вимога позивача про відшкодування йому матеріального збитку у розмірі 62 521 грн. не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відсутність даних про залишкову вартість автомобіля унеможливлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Схожий правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 25.04.2018 року по справі № 551/968/16-ц.

Зважаючи на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог в частині розміру матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням КТЗ, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача витрат за проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу позивача в розмірі 1 500 грн.

Разом з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму вартості матеріального збитку, пов`язаного з лікуванням позивача у розмірі 1 661,70 грн., що підтверджується копіями чеків № 38990 від 14.09.2019 на суму 900 грн., № 07 від 31.08.2019 року на суму 742,20 грн. та № 00 від 31.08.2019 року на суму 19,50 грн. Інші два чеки суд визнає неналежними доказами, оскільки вони мають нечитабельний зміст, що унеможливлює встановлення ціни, найменування ліків та дати їх придбання (а.с. 49).

Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в розмірі вартості матеріального збитку, пов`язаного з лікуванням позивача, підтвердженого належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Так, позивачем до відповідача заявлено позовні вимоги, з рахуванням уточнення, на загальну суму 62 564,32 грн., задоволено судом до стягнення суму 1 661,70 грн., тобто 2,66% від заявленого розміру. Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 20,44 грн. (768,40 х 2,66%).

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 1 661 грн. 70 коп. матеріальної шкоди та 20 грн. 44 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Відповідач Державне підприємство «Білоцерківське лісове господарство», адреса: урочище Товста, квартал 50, с. Дрозди, Білоцерківський район, Київська область, 09130, .

Третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.03.2021 року.

СуддяА. Ю. Цуранов