ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

20 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідачаМельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину, з якою проживає дитина до досягнення нею 3 років,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що у неї та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначала, що після народження дитини стосунки між нею та відповідачем зіпсувалися і вони перестали проживати разом, зараз дитині 2 роки та вона потребує постійного безперервного догляду матері, матір щомісячно витрачає близько 3 000 грн. на продукти харчування для дитини, також забезпечує дитину одягом та взуттям, іграшками, розвиваючими підручниками, влаштовує її відпочинок й дозвілля, що вимагає також значних грошових коштів.

Позивачка зазначала, що відповідач є власником 2 об`єктів нерухомого майна в Київській області, які були придбані в 2015 році, а також відповідач є громадянином республіки Туреччина, а тому відвідує свою державу на регулярній основі, тобто доходи відповідача є достатніми для покриття таких витрат.

Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 4 000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача аліменти на її користь щодо утримання її як дружини, з якою проживає дитина, у розмірі 1 500 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до досягнення дитиною 3 років, стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 6 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року у позові задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 14 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, та судовий збір у розмірі 908 грн, в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує зокрема на те, що місцевий суд не врахував, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 4 000 грн., зважаючи на наявність у нього нерухомого майна, постійних перельотів у Туреччину, а також те, що суд не мав повноважень змінювати спосіб стягнення аліментів визначеного позивачем у твердій грошовій сумі на частку від доходу відповідача, та дійшов передчасного висновку про відсутність у неї права на аліменти на своє утримання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 вказує, що місцевий суд правильно встановив, що право на аліменти має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, натомість позивач є працюючою особою, має стабільний дохід, тому може забезпечувати себе самостійно, а при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції належним чином врахував стан здоров`я, матеріальний стан та наявність на утриманні платника аліментів інших дітей, та дійшов правильного висновку про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частки його доходу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, а тому суд відмовив у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, та того, що позивачка не обґрунтувала належними доказами стягнення аліментів саме у розмірі 4 000 грн. на дитину та не надала доказів того, що відповідач має постійне місце роботи та спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі, а відтак вважав необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, відповідач просив стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. щомісячно, в іншій частині позову відмовити.

Матеріали справи не містять підтвердження того, що від сторін надходили заяви про визначення розміру аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька, натомість місцевий суд, задовольняючи позов частково, змінив спосіб стягнення аліментів, визначивши стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не у твердій грошовій сумі, як просили сторони.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, змінивши спосіб стягнення аліментів, вийшов за межі позовних вимог та не врахував положень частини третьої статті 181 СК України, оскільки спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, а відтак рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, в постанові від 04 липня 2018 року у справі №490/4522/16-ц.

Разом з тим, згідно із частиною статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 .

29 листопада 2019 року ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_7 (а.с. 43), від якого у них народилась донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 44).

Згідно рішення Восьмого сімейного суду Турецької Республіки міста Мерсін від 24 березня 2021 року у справі №2020/708 ОСОБА_6 сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1 000 лір (а.с.137-139).

На підтвердження виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню сина ОСОБА_4 відповідачем надано копії платіжних квитанцій.

Згідно ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, врахувавши принцип співмірності, розумності, а також потреби дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність рухомого та нерухомого майна, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 4 000 грн., оцінюються колегією суддів критично, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Твердження апелянта щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на її утримання, відхиляються колегіє суддів як необґрунтовані, з огляду на те, що згідно вимог сімейного законодавства, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, то той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, а відтак колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сторони тривалий час проживали однією сім`єю та, що відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу позивач не надала.

Доводи апелянта щодо неправомірності відмови у стягненні витрат на правову допомогу теж відхиляються колегією суддів як необґрунтовані, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України позивачкою не долучено відповідних доказів щодо обсягу наданих і виконаних робіт та їх вартості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, а тому рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнення аліментів на утримання дитини необхідно змінити - з 1/6 частки заробітку (доходу) на - в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а у іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року в частині визначення розміру стягнення аліментів на утримання дитини змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: