СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15632/20

пр. № 2/759/1488/21

03 грудня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Сироти А.О.

представника позивача Василюка А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців,77) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на 3/8 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,5 кв.м, в тому числі житлова площа 30,1 кв.м; 3/8 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 43,3 кв.м., в тому числі житлова площа 25,5 кв.м.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він є рідним братом ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Відповідно до заповіту померлого, посвідченого 24.07.2015р. приватним нотаріусом КМНО Мартиненком В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 846, усі права та обов`язки та усе майно померлого заповідано позивачу. 22.09.2015р. по факту смерті спадкодавця приватним нотаріусом КМНО Литвиною Л.О. було відкрито спадкову справу. 04.09.2020р. позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак отримав відмову у оформленні спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на успадковане майно. ОСОБА_1 не може прийняти спадщину за заповітом, та як померлий не встиг зареєструвати успадковане ним майно, у зв`язку з чим позивач звертається до суду. На момент смерті спадкодавець був розлучений зі своєю дружиною, а ОСОБА_2 був неповнолітнім -саме останній претендує на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом. Відповідно до заповіту померлого та з урахуванням існування спадкоємців у порядку ч. 1 ст.1241 ЦК України, позивач успадковує 3/8 від спадщини на квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 . У зв`язку з тим, що померлий не успадкував частину нерухомого майна позивач не може прийняти спадщину повністю. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 18.09.2020р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.02.2020р. ухвалою Святошинського районного суду м. Києва замінено неналежного відповідача Святошинську районну в м. Києві державну адміністрацію на Київську міську раду у вказаній справі.

Ухвалою суду від 03.12.2020р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що спадкодавцем у справі є його батько ОСОБА_3 , який доводиться рідним братом позивачу ( ОСОБА_1 ). ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід ОСОБА_4 , якому належала кв. АДРЕСА_2 . Вказану квартиру успадкували по 1/3 частині - ОСОБА_5 , ОСОБА_1 і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся відповідача - ОСОБА_5 , якій належала на праві власності кв. АДРЕСА_3 . Свідоцтво про право на спадщину за законом по вул. Єреванській було видане позивачу, а померлому - батькові відповідача свідоцтво про право на спадщину за законом не видано. Таким чином, після смерті батька відповідача залишилось наступне спадкове майно: Ѕ частина квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частина квартири АДРЕСА_3 . Постановою приватного нотаріуса від 7 серпня 2017 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском 6-місячного строку. Вважає, що ОСОБА_1 отримавши відмову у наданні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - вирішив не згадувати про таку відмову і не повідомляти про це суд, а тому його слід вважати таким, що не прийняв спадщину та відмовити у позові (ст. 1272 ЦК України).

Позивачем надано відповідь на відзив в якому зазначив, що вважає себе таким, що прийняв спадщину так як проживав із спадкодавцем, станом на час його смерті, а тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном. Крім того надав докази, які мають взаємозв`язок з фактами та обставинами, що підлягають доказуванню особами, які беруть участь у справі .

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив в яких зазначив, що позивач ніколи не проживав із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира не входить до складу спадщини і відноситься до державного житлового фонду. Позивач ніколи не мав потреби у вказаній квартирі. Це було тільки його місце реєстрації, а фактично він проживав за іншою адресою, де проживає і тепер зі своєю сім`єю у кв. АДРЕСА_2 .

Приватний нотаріус КМНО Литвина Л.О. в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 /а.с.12/.

Судом встановлено, що позивач- ОСОБА_1 є братом померлого, а відповідач сином/а.с.10-11/. ОСОБА_3 за життя склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Мартиненко В.О. 24.07.2015р. відповідно до якого заповідав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 всі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, та також ті права та обов1язки, які можуть належати йому у майбутньому , та усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати і на що він за законом матиме право/а.с. 13/.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.09.1996р., зареєстрованого у реєстрі за №18-1859 , виданого державним нотаріусом першої київської державної нотаріальної контори Мойсеенко Т.А , у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - батька позивача та спадкодавця- успадковано у рівних долях ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.16-18/.

Після смерті ОСОБА_5 ( матері) - ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину у розмірі 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтво на іншу Ѕ частину квартири ще не видано/а.с.19/.

Крім того, після смерті ОСОБА_5 ( матері) - ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину у розмірі 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 свідоцтво на 1/6 частину квартири ще не видано/а.с.20/.

Відповідно до довідки КП керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва від 12.08.2015р. ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.21/.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.22/.

Постановою приватного нотаріуса Литвиною Л.О. позивачу ОСОБА_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/8 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та на 3/8 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки ним не надано правовстановлюючих документів на вказані квартири, які б підтверджували право власності на нерухоме майно за померлим ОСОБА_3 /а.с.23/.

Судом встановлено , що на момент смерті спадкодавець був розлучений та мав неповнолітнього сина ОСОБА_2 , який має обов`язкову частку у порядку ч. 1 ст.1241 ЦК України.

Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.ч.1,3 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1,3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Позивач на момент смерті спадкодавця був зареєстрованим з ним за однією адресою, а відповідно до вимог закону вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи викладене, та факт, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, також те, що на користь позивача померлим було складено заповіт, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, тому у сукупності встановлених обставин є підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 392, 1216,1217, 1218, 1220, 1233, 1296, 1269, 1298 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Литвина Леся Олексіївна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на:

3/8 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,5 кв.м, в тому числі житлова площа 30,1 кв.м;

3/8 частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 43,3 кв.м., в тому числі житлова площа 25,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко