Справа № 352/2569/20
Провадження № 2/352/347/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого- судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Костюк О.Я.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння.

Заявлений позов обґрунтовували тим, що ОСОБА_3 був власником та разом із членами своєї сім`ї проживав у будинковолодінні АДРЕСА_1 . Станом на 15.04.1991 р. на момент вступу в дію Закону України «Про власність» у даному колгоспному дворі були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Усі вони були власниками будинковолодіння по 1/3 частці. 23.02.2015 р. ОСОБА_3 склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Милуванської сільської ради та внесено в реєстр за №1, згідно якого все належне йому майно заповів позивачці ОСОБА_1 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина на його 1/3 частку будинковолодіння, яку прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги є також позивачка ОСОБА_2 , яка в силу вимог ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадковому майні, однак на спадкове майно не претендує і 08.10.2020 р. подала до нотаріальної контори відповідну заяву про відмову від своїх спадкових прав. Інших спадкоємців немає. Таким чином, позивачці ОСОБА_1 належить право власності на 2/3 частки будинковолодіння, з підстав належності 1/3 частки на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору та 1/3 частки у порядку спадкування за заповітом. А позивачці ОСОБА_2 належить 1/3 частка будинковолодіння на праві спільної сумісної власності. У зв`язку з тим, що будинковолодіння є колгоспним двором, частки співвласників у якому не визначені, а також за відсутності правовстановлюючих документів, нотаріус відмовила позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просили визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , та за позивачкою ОСОБА_2 на 1/3 частину даного будинковолодіння.

Позивачі у підготовче засідання не з`явилися, у поданих суду заявах просили справу розглянути в їх відсутності, позов підтримали та просили його задоволити.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, від відповідача надійшла заява, у якій він позов визнав, просив справу розглядати у відсутності свого представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлено, що предметом спору у даній справі є право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , вартість якого на даний час складає 117675 грн. Право власності на вказане будинковолодіння підтверджується відповідним записом у погосподарській книзі Милуванської сільської ради, який визнавався в якості акту органу влади (публічного акту), що підтверджує право власності. Однак, належний правовстановлюючий документ відсутній, реєстрація права власності не проводилась.

Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у господарстві були зареєстровані і проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою Милуванської сільської ради (а.с.21). Усі вони мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/3 частині.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 23.02.2015 р. секретарем виконкому Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської, прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги є позивачка ОСОБА_2 , яка в силу вимог ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадковому майні, однак на спадкове майно не претендує, і 08.10.2020 р. подала до нотаріальної контори відповідну заяву про відмову від своїх спадкових прав (а.с.24).

Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що належність спадкового будинковолодіння до колгоспного двору та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позбавляють позивачку ОСОБА_1 можливості оформити належне їй право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на 2/3 частини вказаного будинковолодіння, з підстав належності 1/3 частини на праві спільної сумісної власності та 1/3 частини у порядку спадкування за заповітом після смерті батька, а також визнати право власності за позивачкою ОСОБА_2 на 1/3 частину будинковолодіння на праві спільної сумісної власності.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 1223, 1241, 1261, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Милуванська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області, с. Милування, вул.Миру,48, Тисменицького району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 01.03.2021 р.

Суддя Р.Р.Струтинський