Справа №746/19/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2021 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.

при секретарях Жмаці-Каленіченко І. А., Сакун Н. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Срібне цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2019 року у відповідності до поштового відправлення АТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.10.2011 року в сумі 116911 грн. 73 коп. Свої вимоги банк мотивує тим, що між сторонами був укладений кредитний договір б/н від 01.10.2011 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач обгрунтовує, що відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. АТ КБ «Приват Банк» зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Позичальник зобов`язувалася сплачувати заборгованість по кредиту, проценти та винагороди. Відповідач порушила свої зобов`язання за кредитним договором, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість, відображена у розрахунку заборгованості за договором. Так, станом на 30.09.2018 року відповідач має заборгованість 119411 грн. 73 коп., яка складається з наступного: 1953 грн. 06 коп. тіло кредиту, 112157 грн. 67 коп.- відсотки за користування кредитом, 5301 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Срібнянським районним судом Чернігівської області 18 березня 2019 року ухвалено заочне рішення в справі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк 114110 (сто чотирнадцять тисяч сто десять) гривень 73 копійки заборгованості за кредитним договором та 1874 грн. 98 коп. в повернення судового збору.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2020 року заочне рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасоване. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників.

До початку першого судового засідання позивач зменшив розмір позовних вимог, про що подав письмову заяву. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором №б/н від 01.10.2011 року в розмірі 12069 грн. 69 коп., яка складається з наступного: 1953 грн. 06 коп. заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 1953 грн. 06 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4754 грн. 55 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 5362 грн. 08 коп. заборгованість по пені, а також нонесені позивачем судові витрати.

Від представника відповідача, адвоката Гончарова В. І. надійшов відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх безпідставністю. Вказує, що наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи Банку, розміщені на сайті банку, не містять підпису відповідача. Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач ознайомилася з Умовами, Правилами та Тарифами та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, позивач не надав. В матеріалах справи відсутні докази отримання грошових коштів та кредитних карток ОСОБА_1 . Розрахунок заборгованості не підтверджений первинними документами відповідно до ст. 9 Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також просив застосувати сплив позовної давності як до основної, так і до додаткових вимог. Просив стягнути на користь відповідача ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги у сумі 15500 грн. та 420 грн. 40 коп. в повернення сплаченого судового збору.

26.01.2021 року ПАТ КБ «Приват Банк» на адресу суду надіслав відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги. У відзиві азначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.10.2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що викладені на офіційному сайті банку та складають договір про надання банківських послуг відповідачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 . Ключем до карткового рахунку є пластикова Картка, яку отримала відповідач, та мобільний телефон, який вказала відповідач у заяві. Позичальник знала про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодилася, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які вона здійснювала. Підтвердженням факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості є розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Копія анкети-заяви від 01.10.2011 року, в якій зазначено персональні дані, адреса проживання, інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки, відповідачем заповнена особисто. Із копії анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_2 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки Універсальна та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Також позивач власноруч підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду, із якої вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30,00% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Шляхом підписання Анкети-заяви позичальника відповідач приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З моменту підписання відповідачем заяви, між банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору (умов кредитування). Відповідач користувалася грошима, отримувала кошти, здійснювала розрахунки, частково сплачувала заборгованість за договором. На підставі договору, укладеного між банком і відповідачем, який ніким не оспорений, є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Закон України Про захист прав споживачів не поширюється на спірні правовідносини. В даному випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Розрахунок заборгованості підписаний представником АТ КБ Приватбанк Кіріченком Р. А. До вказаного відзиву позивач додав виписку по рахунку та зазначає, що банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 року №578/5. Зазначає, що позивач звернувся до суду з позовом 05.01.2019 року до спливу строку позовної давності. Строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки, яка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк випущеної картки до останнього дня 07.2015 року. Підстави для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені відсутні, оскільки порушення зобов`язання триває, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

По справі встановлено, що 01 жовтня 2011 року ОСОБА_3 підписано анкету-заяву для отримання кредиту ( кредитної картки) в ПАТ КБ "ПриватБанк", що змінив назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримала кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». На кредитну картку банком встановленого кредитний ліміт в сумі 2000 грн.

01.10.2011 року ОСОБА_3 підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Згідно кредитного договору б/н від 01 жовтня 2011 року ОСОБА_2 надана у користування кредитна картка строком дії до липня 2015 року, про що зазначено представником позивача ОСОБА_4 у відзиві на заяву про перегляд заочного рішення від 17.12.2020 року та підтверджено поясненнями представника позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні, а також відображено в довідці АТ КБ «Приватбанк».

Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач знімала з картки кошти та поповнювала картку в період з 04.11.2010 року до 24.09.2015 року. Останній платіж ОСОБА_2 було здійснено 24.09.2015 року в розмірі 199 грн.

Таким чином, надані представником відповідача заперечення у відзиві на позов про не отримання кредитної картки відповідачем суд до уваги не приймає, оскільки вищевказані операції по картці проводились відповідачем.

За позицією позивача, в порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснювала, у зв`язку з чим має заборгованість за договором. Станом на 01.10.2020 року заборгованість становить 12069 грн. 69 коп. та складається з наступного: 1953 грн. 06 коп. заборгованість за тілом кредиту, в т. ч. 1953 грн. 06 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4754 грн. 55 коп. заборгованість за простроченими відсотками, 5362 грн. 08 коп. заборгованість по пені. Згідно заяви про зменшення позовних вимог від 22.01.2021 року позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості - 12069 грн. 69 коп., а також нонесені позивачем судові витрати.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяється на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимогу про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту, відсотками, пенею.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на анкету-заяву про отримання кредитної картки «Універсальна», в якій відповідач своїм підписом висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та підписом засвідчила що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також відповідач підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», із якої вбачається про розмір відсоткової ставки, пені.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи містять підтвердження, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомилася і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, оскільки відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки « Універсальна 55 днів пільгового періоду».

Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, що приєднаний до матеріалів справи витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку є саме тим, з яким була ознайомлена відповідач, є таким, що відповідає наявним у матеріалах справи доказам.

Укладений між сторонами кредитний договір від 01 жовтня 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), а обмежується строком дії кредитної картки, до 31 липня 2015 року. У зв`язку із закінченням строку дії картки 31 липня 2015 року настав строк виконання зобов`язання в повному обсязі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за тілом кредиту в сумі 1953 грн. 06 коп. в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, це свідчить про порушення прав позивача, тому він був вправі вимагати захисту своїх прав через суд- шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Із розрахунку заборгованості, приєднаного до позовної заяви, вбачається підвищення відсоткової ставки з 30 % до 34,80%, яке відбулося з 01 вересня 2014 року, та з 34,80% до 43,20% - яке відбулося з 01 квітня 2015 року.

Згідно п.п. 1.1.3.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9. цього договору; позичальник зобов`язаний отримувати виписки про стан картрахунків і здійснених операціях; позичальник зобов`язаний у разі незгоди із змінами Правил та/або тарифів банку звернутися в банк для розірвання договору і погасити заборгованість.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов`язки виникають у кожного контрагента.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до заяви від 01.10.2011 року між сторонами визначено процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 30% на рік.

Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості з урахуванням відсоткової ставки з 01 вересня 2014 року - 34,80%, та з 01 квітня 2015 року - 43,20%, що не передбачено умовами договору б/н від 01.10.2011 року, не є належним доказом на підтвердження кредитної заборгованості.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року №14-10цс18, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 відсотків за користування грошовими коштами є обґрунтованими у розмірі 30% річних, оскільки вони передбачені умовами договору, який підписаний сторонами, що узгоджується з вимогами статті 1048 ЦК України, але обмежені строком дії картки.

Враховуючи, що строк дії виданої позичальнику кредитної картки було встановлено до липня 2015 року включно, то відповідно банк мав право на стягнення з відповідача відсотків, нарахованих згідно умов договору у розмірі 30%, станом на дату закінчення строку дії картки (у межах строку дії договору) по липень 2015 року включно.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Звертаючись з позовом до суду, позивачем була пред`явлена вимога про стягнення комісії та пені в сумі 2801 грн.00 коп. Доказів нарахування комісії та пені окремо не надано. Розрахунком заборгованості підтверджено, що вказана сума є заборгованістю по комісії. Після звернення до суду із заявою про зменшення суми позовних вимог, позивач просить стягнути заборгованість по пені у сумі 5362 грн. 08 коп., розмір якої нараховано станом на 01.10.2020 року, про що відображено в розрахунку заборгованості станом на 20.01.2021 року. Із розрахунку заборгованості від 30.09.2020 року вбачається, що станом на дату закінчення строку дії картки (у межах строку дії договору), по липень 2015 року, розмір нарахованої пені накопичувальним підсумком становить 1700 грн.

Зважаючи на наявність заяви сторони у спорі про застосування спливу позовної давності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) визначена спеціальна позовна давність в один рік.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Строк дії кредитного договору між сторонами відповідає строку дії кредитної картки « НОМЕР_2 ». Таким чином, строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, указаного на картці. Оскільки строк дії картки Універсальна, виданої на ім`я відповідача, закінчився в липні 2015 року, то банк, 05 січня 2019 року, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 1953 грн. 06 коп.- після спливу строку позовної давності.

Враховуючи, що представником позивача подано заяву про застосування спливу позовної давності, в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити в повному обсязі.

Щодо розподілу витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказана правова позиція викладена в Постанові ВС у справі К/9901/27657/20 від 28 грудня 2020 року.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №8-с від 12.11.2020 року клієнт надав адвокату наступні повноваження: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, а також підписувати та подавати від імені клієнта будь-які процесуальні документи. Крім того, адвокат представляє Клієнта у виконавчому провадженні з правами, наданими боржнику згідно із ст.ст. 14, 15, 19 Закону України «Про виконавче провадження» та стороні у справі згідно зі ст. 43 ЦПК України.

З врахуванням обрахунку витрат на правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги №8-с від 12.11.2020 року та розрахунків до договору №8-с про надання правової допомоги від 12.11.2020 року, квитанцій до прибуткового касового ордеру №2/15 від 12.11.2020 року, 8/15 від 15.01.2021 року, вбачається, що загальна вартість наданих послуг становить 15500 грн., в тому числі:

1) ознайомлення з базами даних виконавчого провадження №59751716 за документами, наданими клієнтом - 1 година- 1000 грн.;

2) попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини - 2 години - 2000 грн.;

3) підготовка заяви про перегляд заочного рішення - 2 години, включаючи копіювання, друк документів (3 години) -1500 грн.;

4) підготовка заяви про закінчення виконавчого провадження №59751716 - 1 година - 1000 грн.;

5) підготовка заяви до суду про проведення засідання без участі відповідача та надання матеріалів позовної заяви - 1 година - 1000 грн.;

6) попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини - 2 години - 3000 грн.;

7) підготовка відзиву на позовну заяву, включаючи копіювання, друк документів - 4 години - 6000 грн.

Враховуючи відсутність клопотання сторони позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, питання спірозмірності витрат на оплату послуг адвоката судом не вирішується.

Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з позивача на користь відповідача в повному обсязі, як такі, що документально підтверджені та доведені.

Також з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 420 грн. 40 коп., в повернення сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 258, 266, 525, 526, 530, 533, 543, 549, 611, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15500 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 420 грн. 40 коп., в повернення сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: