Справа № 274/1264/21 Провадження № 2-з/0274/18/21
26.02.2021 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області БольшаковаТ.Б. (далі - Суд), розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріяшівка-Агро" - адвоката Гуменюка О.В. про забезпечення позову в цивільній справі №274/1264/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріяшівка-Агро" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державного реєстратора Сектору державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області Польової Лариси Дмитрівни, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними угод про припинення договорів оренди земельних ділянок, скасування рішень державного реєстратора про припинення права оренди земельних ділянок, визнання недійсними договорів оренди землі, -
ВСТАНОВИВ:
Обгрунтовуючи заяву, представник позивача зазначає, що під час дії договорів оренди земельних ділянок, укладених 20.06.2014, 23.06.2014 та 02.07.2014 між ТОВ «Андріяшівка-Агро» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , товариством проведено польові роботи по обробітку орендованих земельних ділянок та засіяно їх зерновими культурами, а відтак, зважаючи на відсутність будь-яких стримуючих чинників по обробітку ФОП ОСОБА_3 земельних ділянок, такі дії нового орендаря завдадуть позивачу безповоротної матеріальної шкоди, оскільки їх повторний обробіток знищить посіви, що унеможливить відновлення того становища, яке існувало до поновлення прав товариства, як орендаря, на земельні ділянки.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.
Так, інститут забезпечення позову - це фактично гарантія захисту прав позивача, що гарантує в майбутньому належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів із забезпечення позову може бути неможливою. Предмет забезпечення позову - виключно матеріально-правова вимога (майнового чи немайнового характеру), що утворює предмет позову, який надалі підлягає виконанню.
У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.
Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Вжиття заходів забезпечення позову обумовлено ризиками, що можуть виникнути при виконанні рішення суду, у разі ухвалення такого на користь позивача. Визнання ж недійсними договорів, угод та скасування рішеня державного реєстратра мають правові наслідки, які настають незалежно від забезпечення позову.
Крім того, суд вважає, що заходи забезпечення, які просить застосувати предстанвик позивача (заборонити ФОП ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії на земельних ділянках, а саме проводити сільськогосподарські роботи по обробітку збору врожаю та посіву) не забезпечать виконання можливого рішення суду про визнання недійсними угод про припинення договорів оренди земельних ділянок, скасування рішень державного реєстратора про припинення права оренди земельних ділянок, визнання недійсними договорів оренди землі.
Разом з тим, такими заходами можуть бути порушені права ФОП ОСОБА_3 , який наразі орендує земельні ділянки.
Позивачем також не обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які дії, пов`язані з сільськогосподарськими роботами, оскільки врожай взагалі не є предметом спору у даній справі. Отже, відсутній зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову.
При цьому, невжиття заходів забезпечення позову не призведе до неможливості застосування правових наслідків недійсності правочину та скасування рішення державного реєстратора, оскільки у разі наявності збитків, особа, якій їх завдано, не позбавлена можливості заявити їх та стягнути у судовому порядку.
Враховуючи, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або існує імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду вразі невжиття таких заходів, а також, що такий захід забезпечення співмірний заявленим позовним вимогам, суд дійшов до переконання, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріяшівка-Агро" - адвоката Гуменюка О.В. про забезпечення позову в цивільній справі №274/1264/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Андріяшівка-Агро" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державного реєстратора Сектору державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області Польової Лариси Дмитрівни, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними угод про припинення договорів оренди земельних ділянок, скасування рішень державного реєстратора про припинення права оренди земельних ділянок, визнання недійсними договорів оренди землі відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Б. Большакова