ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року

м.Харків

справа № 638/5333/19

провадження № 22-ц/818/5858/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Хорошевського О.М.

суддів колегії: Котелевець А.В., Яцина В.Б.

за участі секретаря Жмай Ю.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Товариставо з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року постановлене суддею Шишкіним О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товаристава з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» на його користь суму боргу в розмірі 970000,00 грн. Вирішити питання щодо судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 25.01.2016 між ним та ТОВ «Газенергопроект» було укладено договір позики №2 (поворотної фінансової допомоги).

25.01.2016 року ОСОБА_1 була внесена на банківський рахунок ТОВ «Газенергопроект» сума позики у розмірі 700 000, 00 (сімсот тисяч) гривень.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі перерахувавши грошові кошти, що підтверджується відповідною квитанцією.

Відповідно до п. 3.1, 3.2. договору №2 строк позики становить три календарних роки з моменту надходження суми позики на банківський рахунок відповідача; позика повертається позикодавцю на його банківський рахунок у строк, вказаний в п 3.1 договору.

26.02.2016 між позивачем та відповідачем було укладено договір позики №26-02/1- 2016 (поворотної фінансової допомоги) (далі - договір №26-02/1-2016). Позивач перерахував на банківський рахунок відповідача суму позики у розмірі 270 000, 00 (двісті сімдесят тисяч) гривень, що підтверджується квитанцією №2867 2 від 26.02.2016, чим виконав умови договору.

Відповідно до п. 3.1, 3.2. договору № 26-02/1-2016 строк позики становить три календарних роки з моменту надходження суми позики на банківський рахунок відповідача; позика повертається позикодавцю на його банківський рахунок у строк, вказаний в п 3.1 договору.

Згідно з умовами зазначених договорів, ТОВ «Газенергопроект» повинен був повернути позичені кошти на банківський рахунок позикодавця до 25.01.2019 договір № 2 та до 26.02.2019 договір № 26-02/1-2016, проте не виконав своїх зобов`язань

Проте, Відповідач не виконав умови договорів та не повернув позичені кошти на банківський рахунок позивача у визначені строки.

З метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача була надіслана вимога від 25.01.2019 та вимога від 26.02.2019 року з проханням, у добровільному порядку виконати умови договору позики та повернути борг.

Дані вимоги були отримані Відповідачем, однак жодних дій боржником виконано не було.

З урахуванням зазначеного, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь кошти в сумі 970 000,00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, постановлене з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, неповним з`ясуванням дійсних обставин справи, судом не було досліджено положення договору укладеного між сторонами, в якому чітко зазначено про повернення позичених коштів. Судом проігноровано доводи позивача про неможливість надання оригіналів договорів оскільки вони перебувають у сейфі відповідача, який їх не повернув. Судом не досліджено та не встановлено від якої фінансової операції ТОВ отримало грошові кошти у сумі 700000,00 та 270000,00 грн. також не взято до уваги висновки Верховного Суду у тотожній справі №264/5566/17.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства з обмеженою відповідальність «Газенергопроект» Куракіна В.В. просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що ТОВ «Газенергопроект» має перед ОСОБА_1 грошові зобов`язання за договорами позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 25.01.2016 та №26-02/1- 2016 від 26.02.2021 на загальну суму 970000 грн. Суду не було надано доказів на підтвердження обставин того, що договори позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 25.01.2016 та №26-02/1- 2016 від 26.02.2021 між сторонами укладалися і були підписані позивачем. Отже, відсутні підстави вважати, що між у відповідача наявні будь-які договірні та фінансові зобов`язання перед позивачем, а беручи до уваги підтверджену під час судового розгляду обставину, що за заявами на переказ готівки № 2867_2 від 25.01.2016р. та № 2867 2 від 26.02.2016р. являється юридична особа ТОВ «Газенергопроект» ( дійшов висновку, що в даному випадку платником за вказаними переказами готівки був ТОВ «Газенергопроект» через заступника директора з фінансових питань Ткаченко О.А.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Розглядом справи встановлено, що ОСОБА_1 з 04.06.2015 до 02.08.2018 працював у ТОВ «Газенергопроект» на посаді заступника директора з фінансових питань» (а.с. 27).

25 червня 2016 року ОСОБА_1 вніс на поточний рахунок ТОВ «Газенергопроект» грошові кошти у сумі 700000,00 грн, що підтверджується квитанцією №2867_2 від 25.01.2016р.

26 лютого 2016 року ОСОБА_1 вніс на поточний рахунок ТОВ «Газенергопроект» грошові кошти у сумі 270000,00 грн, що підтверджується квитанцією №2867_2 від 26.02.2016р.

ОСОБА_1 зазначає, що ці грошові кошти вносилися у вигляді внесення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги за договором №26-02/1-2016 від 26.02.2016 та договором № 2 від 25.01.2016.

З інформації наданої на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2020 р. по Справі № 638/5333/19 Провадження № 2/638/1131/20 Харківське відділення №8 «Бізнес- Центр» АТ «Ідея Банк» вбачається, що грошові кошті у сумі 700 000,00 грн. 25.01.2016 року на поточний рахунок ТОВ «Газенергопроект» через заступника директора з фінансових питань Ткаченка Олександра Анатолійовича приймав касир.

За квитанцією №2867_2 від 25.01.2016р. на рахунок ТОВ «Газенергопроект» грошові кошти готівкою вносив заступник директора з фінансових питань ОСОБА_1 .

За квитанцією №2867_2 від 26.02.2016р. на рахунок ТОВ «Газенергопроект» грошові кошти готівкою вносив заступник директора з фінансових питань ОСОБА_1 .

Заяви на переказ готівки за двома вказаними платежами у програмному комплексі сформовані спеціалістом по обслуговуванню юридичних осіб ОСОБА_2 .

Платником за переказами готівки №2867_2 від 25.01.2016р. та №2867 2 від 26.02.2016р. був ТОВ «Газенергопроект» через заступника директора з фінансових питань Ткаченко Олександр Анатолійович який мав право першого підпису згідно картки зразків підписів і відбитка печатки завіреної нотаріально.

Особу представника ТОВ «Газенергопроект» за вказаними переказами було ідентифіковано на підставі оригіналу паспорту.

Довіреність від уповноваженої особи ОСОБА_1 не передбачалась з причини того, що у карточці зразків підписів і відбитка печатки ОСОБА_1 , заступник директора з фінансових питань ТОВ «Газенергопроект», має право першого підпису.

Вказані перекази ОСОБА_1 здійснювались за посиланням на Договори № 2 від 25.01.2016 року та № 26-02/1-2016 від 26.02.2016 року.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (пп. 14.1 статті 257 Податкового кодексу України).

Правовою основою для отримання позики або поворотної фінансової допомоги є договір позики. Відносини за договором позики регулюються статтями 1046 - 1053 ЦК України.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України закріплено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позивачем на підтвердження укладення сторонами договору безпроцентної позики надано : квитанцію №2867_2 від 25.01.2016р. та квитанцію № 2867_2 від 26.02.2016р., згідно з якими на рахунок ТОВ «ГАЗЕНЕРГОПРОЕКТ» від ОСОБА_1 надійшли грошові кошти у загальному розмірі 970 000,00 грн, підстава - договір про фінансову допомогу на зворотній основі.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 1087 ЦК України визначено, що розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.

Граничні суми розрахунків готівкою для фізичних та юридичних осіб, а також для фізичних осіб - підприємців відповідно до цієї статі встановлюються Національним банком України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Відповідно до статті 33 Закону України «Про Національний банк України» визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств, і організацій віднесено до повноважень Національного банку України.

Порядок здійснення підприємствами та фізичними особами - підприємцями розрахунків у готівковій формі визначений у Положенні про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженому постановою Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року.

Згідно з вказаним Положенням, підприємства (підприємці), які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов`язаннями, що виникають у господарських відносинах, пріоритетно в безготівковій формі, а також у готівковій формі (з дотриманням чинних обмежень) у порядку, установленому законодавством України.

Підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Уся готівка, що надходить до каси, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з п.п.2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз викладеного свідчить, що за своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання.

Таким чином твердження відповідача, що спірні грошові кошти не є поворотною фінансовою допомогою, а є коштами підприємства не знайшло свого підтвердження, оскільки Відповідачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження того факту, що дані готівкові грошові кошти були отримані саме підприємством в рамках здійснення господарської діяльності та були належним чином оприбутковані в касі підприємства та в податковому та бухгалтерському обліку.

На підтвердження вказаних доводів, Відповідачем не надано відповідних прибуткових касових ордерів на вказані суми. Також не надано відповідного витягу з касової книги для обліку операцій з готівкою в національній валюті про підтвердження повних сум на дату фактичного надходження грошових коштів.

Планом рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції про його застосування, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1591) та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 892/4185 та за № 893/4186, передбачено, що підприємства, які застосовують Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджену наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 № 291, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 21.12.99 за № 893/4186, використовують субрахунки, визначені цією Інструкцією.

Ця Інструкція встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства). Ведення позабалансових рахунків здійснюється за простою системою (без застосування методу подвійного запису).

Клас 3 Кошти, розрахунки та інші активи Інструкції визначає, що рахунки цього класу призначені для узагальнення інформації про наявність і рух грошових коштів (у національній та іноземній валюті у касах, на розрахункових (поточних), валютних та інших рахунках у банках), електронних грошей, грошових документів, короткострокових векселів одержаних і фінансових інвестицій, дебіторської заборгованості, резерву сумнівних боргів і витрат майбутніх періодів.

Відповідно до цієї Інструкції на рахунку 30 ведеться облік руху готівкових коштів, що надійшли на підприємство. Цей рахунок призначений для узагальнення інформації про наявність та рух грошових коштів в касі підприємства. За дебетом рахунку 30 "Готівка" відображається надходження грошових коштів у касу підприємства, за кредитом - виплата грошових коштів із каси підприємства.

Аналогічно рахунок 31 «Рахунки в банках» призначено для обліку наявності та руху грошових коштів, що знаходяться на рахунках в банку, які можуть бути використані для поточних операцій.

Однак, відповідачем не надано відповідних оборотно-сальдових відомостей за даними бухгалтерського обліку товариства за рахунками 30 або 31 щодо обліку та джерел походження вказаних грошових коштів (як виручки, виторгу тощо).

Також слід заначити, що податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 ПКУ).

Пунктом 203.2 ст. 203 ПКУ визначено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 ПКУ для подання податкової декларації.

Порядок видачі та заповнення податкових згідно з наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 березня 2021 року № 131) "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість" (із змінами та доповненнями).

Таким чином дані грошові кошти у відповідному податковому періоді повинні були в безумовному порядку відображені в податковій звітності.

В матеріалах справи міститься податкова звітність (диск на а.с. 107), ТОВ «Газенергопроект», як платника ПДВ, надана Центральним управлінням ГУ ДПС на запит суду, а саме : звітність за формою № 1 ДФ починаючи з січня 2016 року по 2019 рік податкові декларації з податку на додану вартість з додатком Д5 починаючи з січня 2016 року по 2019 рік; податкові декларації з податку на прибуток підприємства.

Додаток (Д5) податкові декларації з податку на додану вартість, містить дані про розшифрування оподатковуваних операцій в розрізі контрагентів задекларовані операції з постачання та придбання товарів/послуг, які обкладають ПДВ за ставками 20% і 7%. Додаток 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)» (далі додаток Д5) обов`язково заповнюють, коли у звітному періоді платник ПДВ проводив: постачання на митній території України, що обкладають ПДВ за ставками 20% і 7% (рядки 1.1 та 1.2); нарахування компенсуючих податкових зобов`язань за п. п. 198.5 та 199.1 ПКУ (рядки 4.1 та 4.2); придбання товарів/послуг і необоротних активів на митній території України з 20-відсотковим або 7- відсотковим ПДВ (рядки 10.1 та 10.2).

Як свідчить податкова звітність ТОВ «Газенергопроект» (Податкова Декларація з податку на додану вартість та Додаток Д5 до неї) за вказані періоди (січень та лютий 2016 року), дані грошові кошти в податковому обліку у відповідних сумах та від відповідних контрагентів відсутні.

Таким чином твердження відповідача, що спірні грошові кошти не є поворотною фінансовою допомогою, а є коштами підприємства не може бути прийнято судом оскільки спростовуються матеріалами справи.

Також, з матеріалів податкової звітності Звіт за Формою ДФ (Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку) за наведений період, а саме починаючи з першого кварталу 2016 року по четвертий квартал 2016 року.

Наказом Міністерства Фінансів України від 13.01.2015 № 4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 р. за № 111/26556), затверджено форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску.

Цей Порядок визначає порядок заповнення і подання до органів ДПС (далі - податкові органи) Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) платниками єдиного внеску, визначеними пунктами 1, 16 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі - Кодекс) та пункту 4 частини другої статті 6 Закону.

Дія цього Порядку поширюється на податкових агентів, а саме: юридичних осіб (їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи), самозайнятих осіб, представництва нерезидентів - юридичних осіб, інвесторів (операторів) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) нараховують (виплачують, надають) доходи фізичній особі та/або зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, а також військовий збір, передбачений пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, та на платників єдиного внеску, визначених пунктами 1 та 16 частини першої статті 4 Закону.

Додаток 2 до вказаного Порядку, закріплює «ДОВІДНИК ОЗНАК ДОХОДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ», відповідно до якого, така ознака доходу, як сума поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому (підпункт 165.1.31 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу), визначається № 153.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Звіт за Формою ДФ) ТОВ «Газенергопрект» за наведений період, за перший, другий та третій квартал 2016 року містить дані щодо нарахування на користь Позивача ) у розділі 1 за ознакою Доходу 153 - призначенням - поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому (підпункт 165.1.31 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу), за перший квартал 2016 року 20 000 грн., за другий квартал 2016 року 25000 грн. та третій квартал 25000 грн., що підтверджує фак визнання та виконання Відповідачем свого зобов`язання по поверненню боргу за договором про поворотну фінансову допомогу.

Щодо доводів про відсутність в матеріалах справи оригіналів договорів (позики) поворотної фінансової допомоги (позики) у письмовій формі, яка підписана обома сторонами то судова колегія зазначає наступне.

Згідно висновку Верховного Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.09.2019 року у справі № 140/125/17 установлено, що договір поворотної фінансової допомоги (позики) не укладався в письмовій формі, однак існування між сторонами цих правовідносин підтверджуються квитанцією, відповідно до якої позивач надала позику в розмірі 11 880 грн, що не суперечить вимогам закону. Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по даній справі мав місце на факт відсутності письмового договору, а те, що відповідач належним чином підтвердив факт повернення позивачу коштів - фінансової поворотної допомоги. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що видатковий касовий ордер є належним доказом у справі, підтверджує дату, час операції (дії), ким, кому та скільки видано коштів, та підставу їх видачі, з даним висновком погодився Верховний суд у названій постанові, що видатковий касовий ордер від 25 січня 2015 року.

Оскільки в матеріалах справи відсутній оригінал договору поворотної фінансової допомоги (позики), існування між сторонами цих правовідносин підтверджуються квитанцією, відповідно до якої позивач надав позику в розмірі 700000,00 грн та 270000,00, що не суперечить вимогам закону.

З квитанцій №2867_2 від 25.01.16 та №2867-2 від 26.02.2016 року вбачається, що підставою для здійснення банківської операції були внесення безвідсоткової поворотної фінансової допомоги за договорами №2 від 25.01.2016 року та №26-02/1-2016 від 26.02.2016 року.

Грошові кошти отримано від ОСОБА_1 і зараховані на рахунок ТОВ «Газенергопроект».

Будь-яких доказів того, що 25.01.2016 та 26.02.2016 року ОСОБА_1 було здійснено внесення грошових коштів, які належать відповідачу суду не надано.

Представник відповідача в суді апеляційної інстанції не змогла пояснити надходження цих грошових коштів та підстави надання їх позивачу.

Відсутні і відомості про те, що договори №2 від 25.01.2016 року та №26-02/1-2016 від 26.02.2016 року укладались не з ОСОБА_1 а з іншою особою.

Визнаючи розмір сум, що підлягають стягненню на користь позивача судова колегія виходить із наступного.

Надаючи оцінку доказам у справі у їх сукупності судова колегія вважає, що відомості викладені у інформації Харківського відділення №8 «Бізнес-Цент» АТ «Ідеа Банк» про те, що платником за заявами на переказ готівки №2 від 25.01.2016 року та №26-02/1-2016 від 26.02.2016 року являється юридична особа ТОВ «Газенергопроект», підлягають критичній оцінці і не можуть вважатися достовірними.

Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Звіт за Формою ДФ) ТОВ «Газенергопрект» за наведений період, за перший, другий та третій квартал 2016 року містить дані щодо нарахування на користь Позивача ) у розділі 1 за ознакою Доходу 153 - призначенням - поворотної фінансової допомоги, наданої платником податку іншим особам, яка повертається йому (підпункт 165.1.31 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Кодексу), а саме :

- за перший квартал 2016 року 20 000 грн.;

- за другий квартал 2016 року 25 000 грн. ;

- за третій квартал 25 000 грн.

Вказана обставина підтверджує факт визнання та виконання Відповідачем свого зобов`язання по поверненню боргу за договором про поворотну фінансову допомогу.

Враховуючи повернуту ТОВ «Газенергопрект» на користь Позивача суму грошових коштів поворотної фінансової допомоги, яка складає 70 000 грн. (20 000 + 25 000 грн. + 25 000 грн.), сума заборгованості складає 970 000 грн. (загальний розмір поворотної фінансової допомоги) 70 000 грн. (повернуті грошові кошти) = 900 000 грн.

З огляду на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, а доводи скарги висновки суду спростовують, колегія суддів на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення скасовує.

Таким чином з ТОВ «Газенергопроект» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти на загальну суму 900000,00 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За результатами апеляційного перегляду справи підлягає стягненню з ТОВ «Газенергопроект» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у сумі 8817,39 грн. (91,8% задоволено позов) та судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 13226,08 грн.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» (ЄДРПОУ 39796845) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) суму боргу за договорами позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 25.01.2016 та №26-02/1- 2016 від 26.02.2021 в розмірі 900000 дев`ятсот сімдесят тисяч гривень) 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» (ЄДРПОУ 39796845) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 8817,39 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 13226,08 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді колегії А.В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст судового рішення виготовлений 23 грудня 2021 року.