Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1139/21
Номер провадження: 2-о/225/94/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сніжне Донецької області помер чоловік його рідної сестри - ОСОБА_2 , про що було видано довідку Центральної міської лікарні м. Сніжне Донецької області про причину смерті до форми №106/у №36 від 02.02.2021 року, лікарське свідоцтво про смерть №36 від 01.02.2021 року Центральної міської лікарні м. Сніжне Донецької області.

Зважаючи, що зазначені вище документи є такими, що не створюють правових наслідків, адже видані на тимчасово окупованій території України після 01.12.2014 року, заявник звернувся до Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за проведенням державної реєстрації смерті та отриманням свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , заявником отримано відмову №20.16-105-30 від 03.02.2021 року у зв`язку із невідповідністю представлених заявником документів встановленому в Україні зразку.

Наведене стало приводом для звернення заявника з відповідною заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України в судовому порядку.

Заявник надав суду письмову заяву від 26.02.2021 року про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представники заінтересованих осіб до судового засідання не з`явились, надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Заперечень щодо встановлення судом факту смерті ОСОБА_2 не надано.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів, судом встановлено наступне:

за положеннями п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як встановлено судом, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є чоловіком рідної сестри заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підтвердження родинних зв`язків померлого та заявника, згідно вимог абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, суду надано наступні докази: свідоцтво про народження ОСОБА_1 (заявника) серії НОМЕР_1 , що видане 13.07.1960 року, актовий запис № 30; свідоцтво про народження ОСОБА_3 (рідної сестри заявника) серії НОМЕР_2 , що видане 09.07.1964 року ГорЗагс М. Сніжне Донецької області, актовий запис № 505; свідоцтво про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , що видане відділом РАЦС Сніжнянського управління юстиції Донецької області 18.10.2006 року, актовий запис №355.

Згідно довідки Центральної міської лікарні м. Сніжне про причину смерті до форми №106/у №36 від 02.02.2021 року, лікарського свідоцтва про смерть №36 від 01.02.2021 року Центральної міської лікарні м. Сніжне та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , що видане відділом РАЦС Сніжнянського міського управління юстиції 01.02.2021 року за актовим записом № 120, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 69 роки в м. Сніжне від постінфарктного кардіосклерозу задньої стінки лівого шлуночку при гіпертонічній хворобі.

Окрім того, на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником суду надано накладну від 30.01.2021 року від ФОП ОСОБА_4 «Ритуал», товарний чек від 30.01.2021 року, фотографії з місця поховання.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м. Сніжне Донецької області, де помер ОСОБА_2 , на даний час є тимчасово окупованою територією.

За розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 зі змінами та доповненнями, м. Сніжне віднесено до населених пунктів, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, тому всі видані на тимчасово окупованій території України документи є недійсними та такими, що не створюють юридичних наслідків.

У зв`язку із неможливістю виконання повноважень відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей в районі проведення антитерористичної операції, їх повноваження здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за межами цих територій. Кожен громадянин України, який переселився з району проведення антитерористичної операції, має право звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану на його вибір для вирішення питань, що входять до їх компетенції.

В той же час, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН, зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v.Turkey, 18.12.1996 §45) обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, але у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики.

При цьому, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває і це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96).

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов`язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст. 17 цього Закону, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Статтею 18 зазначеного Закону встановлено, що про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

Забезпечення органів державної реєстрації актів цивільного стану бланками свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Порядок ведення обліку і зберігання бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та звітності про їх використання встановлюється Міністерством юстиції України.

В свою чергу, згідно ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Згідно п. 7 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року №1064, у разі державної реєстрації смерті, запис в реєстрі здійснюється шляхом внесення до нього таких відомостей, як, зокрема, місце смерті померлої особи. Отже, окрім встановлення факту смерті, заявнику необхідно встановити місце смерті ОСОБА_2 , яким є м. Сніжне Донецької області, Україна.

Отже, за результатом надання правової оцінки представленим доказам, суд дійшов висновку щодо доведеності заявником факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сніжне Донецької області, Україна.

З огляду на наведене, а також, зважаючи на те, що вказаний факт у позасудовому порядку встановити неможливо, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 263, 315, 317 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, 24, ), Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, місто Торецьк, вулиця Дружби, 26, ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сніжне Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя О.В. Довженко