Провадження № 2/243/627/2021
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О. В.,
секретаря судового засідання Хміль О. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг,-
Представник позивача Чертанов В. О., який є виконуючим обов`язки директора КП «Сервіскомуненерго», будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити у відсутності представника позивача, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за останньою відомою адресою місця проживання ОСОБА_1 зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджено відповіддю на запит суду, направленим у порядку ст. 187 ЦПК України, а також виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Однак, ОСОБА_1 будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) судовими повістками про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин неявки, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних чи доказів із постановленням заочного рішення, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, та про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення.
В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення.
Ухвалою суду від 18 січня 2021 року у справі відкрито спрощене провадження.
Ухвалою від 16 лютого 2021 року вирішено розглядати справу у заочному порядку.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 ..
Комунальним підприємством Миколаївської міської ради надаються житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 та має за вказаною адресою особовий рахунок № НОМЕР_1 . Наведена обставина підтверджується рішеннями Миколаївської міської ради № 02-ХVІ - 6 від 14 грудня 2011 року № 13-ХХVІІІ - 6 від 23 січня 2013 року, відповідно до яких КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг на території м. Миколаївки, які пов`язанні з управлінням будинками, закріплених за підприємством на праві повного господарського відання, утриманням будинків, споруд та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів.
Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 08 січня 2014 року, останній просив укласти договір щодо реструктуризації заборгованості за комунальним боргом, яка станом на 01 грудня 2013 року складала 1798 грн. 63 коп..
Відповідно до договору про реструктуризацію боргу за комунальні послуги № 1-14 від 09 січня 2014 року, між КП Миколаївською міською радою «Сервіскомуненерго» та ОСОБА_1 було укладено зазначений договір в сумі 1798 грн. 63 коп. на період з 01 січня 2014 року до 01 січня 2015 року.
Крім того з матеріалів цивільної справи вбачається, що між ОСОБА_1 та КП Миколаївською міською радою «Сервіскомуненерго» 08 січня 2014 року, був укладений договір № 010005006 про надання житлово - комунальних послуг з визначенням тарифів, строком дії, обов`язками споживача.
Згідно із довідкою наданою КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго», ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.
Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діяла станом на 01 травня 2019 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції яка діє станом з 01 травня 2019 року та на час звернення із позовом до суду, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач ними користується.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до п. п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальним правом сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 отримував та користувався наданими позивачем житлово-комунальними послугами. Відмова від отримання житлово-комунальних послуг відповідачем не подавалася. Оплата спожитих послуг відповідачем за вказаний період не проведена, на особовому рахунку наявна заборгованість.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного.
Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп.
Враховуючи, що позовні вимоги КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» судом повністю задоволені, понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на його користь.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 526 ЦК України, ст. 64, 66-68, 145, 156, 179 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст.4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 - 265, 273 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послугпро стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» судовий збір у розмірі 2102(дві тисячі сто дві) грн.00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Сторони по справі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому порядку законом місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 22 лютого 2021 року.
Головуючий - суддя: О. В. Ільяшевич