Справа № 645/5637/15-ц
Провадження № 4-с/645/6/21
У Х В А Л А

іменем України

22 лютого 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - Шарка О.П

секретаря судових засідань - Христенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 (стягувача) на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Антосіка Олега Андрійовича, боржник - ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (стягувач) звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Антосіка Олега Андрійовича, боржник - ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Антосіка Олега Андрійовича під час здійснення ним виконавчого провадження № 56545292 щодо: встановлення розміру заборгованості зі сплати аліментів боржником ОСОБА_2 за період червень 2015р. - червень 2018р. згідно заяви ОСОБА_1 від 21.05.2019р. та ненадання відповіді на цю заяву; встановлення розміру аліментів на дитину ОСОБА_3 у сумі не меншої, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з вересня 2018 року, згідно заяви ОСОБА_1 , від 30.05.2019 року та ненадання відповіді на цю заяву; перевірки платіжних документів зі сплати заборгованості за аліментами за період червень 2015р. - червень 2018р. та розрахунку заборгованості станом на 15.08.2019 року; внесення змін до постанови державного виконавця Антосіка О.А. від 15.08.2019року про повернення виконавчого документу: виключення з неї інформації про відсутність боргу, та визначення заборгованості ОСОБА_2 станом на 15.08.2019р. Зобов`язати державного виконавця Антосіка Олега Андрійовича в межах виконавчого провадження №56545292: перерахувати заборгованість за аліментами ОСОБА_2 за період червень 2015р.-червень 2018р. згідно заяви ОСОБА_1 від 21.05.2019р., здійснити розрахунок заборгованості за аліментами боржника ОСОБА_2 станом на 01.05.2019 року згідно заяви ОСОБА_1 від 21.05.2019 року. Винести постанову про встановлення розміру аліментів на дитину ОСОБА_3 у сумі не меншої, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з вересня 2018 року, згідно заяви ОСОБА_1 від 30.05.2019року. перевірити наявність в матеріалах виконавчого провадження платіжних документів, в яких вказано, що призначенням платежу є сплата заборгованості за аліментами за грудень 2015 року; лютий, березень, квітень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року; лютий, квітень, червень, серпень, вересень 2017 року, здійснити розрахунок заборгованості за аліментами боржника ОСОБА_2 станом на 15.08.2019 року, змінити постанову державного виконавця Антосіка О.А. про повернення виконавчого документу від15.08.2019р.: виключити з неї інформацію про відсутність боргу, та вказати заборгованість боржника ОСОБА_2 станом на 15.08.2019р.

В обгрунтування скарги зазначила, що постановою державного виконавця Міжрайонної ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області О.А.Антосіка від 07 червня 2018 року було відкрито виконавче провадження №56545292 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу за виконавчим листом № 545/5637/15, виданим 13 березня 2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 17.07.2018 року №45345 державного виконавця Антосіка О.А. загальна заборгованість по аліментам ОСОБА_2 за період з 25 червня 2015р. по 17 липня 2018р. склала 30332,25грн. Вважаючи що державний виконавець неправильно встановив суми сплачених боржником аліментів, у тому числі внаслідок обманних дій боржника, скористалася своїми правами стягувача і 21.05.2019 року звернулася до державного виконавця Антосіка О.А. з заявою, в якій просила суд державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментам на підставі того, що Судовий виконавець, двічі врахував сплату відповідачем аліментів за період червень - жовтень 2015 року у сумі 2400,00 грн. У резолютивній частині рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.11.2015р. у справі N2645/5637/15-ц вказано: «При визначенні розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по аліментам з 25.06.2015 року зарахуванню підлягає грошова сума сплачена ним в добровільному порядку на користь ОСОБА_5 в якості аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2400 грн.». Боржник ОСОБА_2 надав державному виконавцю копію зазначеного рішення суду, а також ксерокопії чеків «Укрпошта» про сплату аліментів за червень, липень, серпень 2015р. на суму 2400,00 грн., при цьому приховавши, що вони вже були враховані в рішенні суду від 09.11.2015р. у справі №645/5637/15-ц. Отже загальна сума заборгованості зі сплати аліментів, на думку заявника, була неправильно зменшена на 2400,00 грн. Тому у Заяві від 21.05.2019р. (пп.1,2) вона просила державного виконавця зобов`язати боржника ОСОБА_6 надати письмові пояснення та пред`явити оригінали первинних платіжних документів: щодо сум сплачених аліментів за період червень-жовтень 2015 року, врахованих судом згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.11.2015р. у справі N645/5637/15-14; щодо сум сплачених аліментів за період червень-жовтень 2015 року, не врахованих судом згідно

рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.11.2015р. у справі №645/5637/15-ц, але включених у «Розрахунки заборгованості по аліментах» від 17.07.2018р. та від 01.10.2018р., та визначити суму заборгованості зі сплати аліментів за період червень-жовтень 2015 року. Також заявник зазначає, що не отримувала аліменти з листопада 2015 року по вересень 2017 року, однак, у розрахунку державного виконавця від 17.07.2018 року неправильно вказано, що відповідач аліменти сплачував, хоча й неповністю: за грудень 2015 року; за лютий, березень, квітень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року; за лютий, квітень, червень, серпень, вересень 2017 року. У Заяві від 21.05.2019р. (п.4) заявник просила державного виконавця зобов`язати боржника надати оригінали документів, на підставі яких можливо встановити адресу, на яку він надсилав аліменти, за такі місяці: грудень 2015 року; лютий, березень, квітень, червень, серпень, вересень, жовтень 2016 року; лютий, квітень, червень, серпень, вересень 2017 року. Але пізніше, з відзиву ОСОБА_2 від 27.06.2019р. на позовну заяву у справі №645/1219/19 мені стало відомо, що поштові перекази на сплату аліментів (за грудень 2015 року, за лютий, березень, квітень, червень, серпень, вересень, жовтень листопад, грудень 2016 року, за лютий, квітень, червень, серпень, вересень 2017 року) боржник надсилав не на адресу мого фактичного проживання, а на свою адресу: АДРЕСА_1 . Такі дії не були виправдані, оскільки адреса мого проживання була відома боржнику. Про переказ

аліментів боржник мене не повідомляв. Суми аліментів йому поверталися. У такий спосіб, боржник ухилявся від сплати аліментів. ПАТ «Укрпошта» в листі № 01-20/338 від 22.05.2017р. надала заявнику інформацію, що поштові перекази від 04.11.2016р., 05.12.2016р., 26.12.2016р., 16.02.2017р., усього на суму 2000,00 грн., були повернуті боржнику. Тому у Заяві від 21.05.2019р. (п.З) я просила збільшити загальну суму заборгованості за аліментами на 2000,00 грн. Що стосується заборгованості за аліментами у місяці, інформація за якими ПАТ «Укрпошта» не надавалася (грудень 2015 року, лютий, березень, квітень, червень, серпень, вересень, жовтень 2016 року, квітень, червень, серпень, вересень 2017 року), то ОСОБА_2 у Відзиві на позовну заяву від 27.06.2019р. у справі №645/1219/19 визнав, що не надсилав аліменти на правильну адресу протягом 15 місяців боржник ухилявся від сплати аліментів, внаслідок обманних дій боржника, про їх надіслання на адресу мого колишнього місця проживання я не знала, отримати аліменти вона не могла, вони поверталися боржнику, і це він приховав від державного виконавця. Такий спосіб сплати боржник обгрунтував тільки особистими образами на її адресу. У розрахунок державного виконавця від 17.07.2018 року до сум фактично сплачених аліментів, включені суми за послуги пошти за переказ, зазначених у чеках у такі місяці: грудень 2015 року, лютий, березень, квітень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, лютий квітень,червень, липень, серпень, вересень 2017 року, березень, квітень, червень 2018р. У Заяві від 21.05.2019р. (п.5). заявник просила перевірити наявні в матеріалах виконавчого проваджений копії чеків «Укрпошта» та визначити суму переказу аліментів без врахування сум, сплачених за послуги пошти за переказ грошових коштів. 30.05.2019 року заявник звернулася до державного виконавця Антосіка О.А. з заявою про встановлення розміру аліментів на дитину ОСОБА_3 у сумі не меншої, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з вересня 2018 року, та направити постанову про примусове стягнення до місця роботи боржника, відповідь на яку не отримала. бездіяльності державного виконавця, з метою ефективної реалізації своїх прав як стягувача, вона була вимушена передати виконавчий лист №545/5637/15 на виконання приватному виконавцю. В зв`язку з цим, 15.08.2019р. вона подала заяву про повернення без виконання виконавчого листа №545/5637/15 від 13.03.2018р., оскільки це було необхідною умовою передачі виконавчого документу приватному виконавцю. На підставі вказаної заяви державний виконавець О.А.Антосік 15.08.2019р. виніс постанову про повернення виконавчого документу №545/5637/15 від 13.03.2018р. стягувачу згідно п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». У тексті зазначеної постанови вказано, що станом на 15.08.2019 року у ОСОБА_2 борг відсутній. Це не відповідало дійсності, у своїй заяві про повернення виконавчого документу заявник не вказувала, що борг

відсутній. Державний виконавець дійшов висновків про відсутність боргу, не розглянувши мої заяви від 21.05.2019р. і від 30.05.2019р. Крім того, державний виконавець не дослідив наявні в матеріалах виконавчого провадження платіжні документи, надані боржником, станом на 15.08.2019р., не встановив з них призначення платежів, чи є вони сплатою аліментів з зазначенням періоду, за який вони сплачуються, або сплатою заборгованості з вказівкою місяця, за який виникла заборгованість. Також державний виконавець, на думку заявника, неправомірно зробив сумарний підрахунок сплачених сум, не враховуючи, що аліменти підлягають розрахунку за кожний місяць.

Заявник у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлявся заздалегідь і належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути скаргу у її відсутність.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні у задоволенні скарги просив відмовити, вважаючи її необґрунтованою та безпідставною.

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Антосік Олег Андрійович у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вислухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи,

приходить до висновку про доцільність відмови у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу положень ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 ч.1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» однією із засад здійснення виконавчого провадження є законність.

Згідно з статтею 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець, зокрема, зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

Водночас, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У ході судового розгляду встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задоволено частково. Шлюб розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначені розрахунку заборгованості ОСОБА_2 по аліментам з 25.06.2015 року зарахуванню підлягає грошова сума сплачена ним в добровільному порядку на користь ОСОБА_5 в якості аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2400 грн.

На виконанні в Міжрайонному відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження №56545292 від 07.06.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 ( ОСОБА_1 ) аліментів у розмірі ј частини щомісячно від всіх видів доходу за виконавчим листом 545/5637/15, виданого 13.03.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 ч.1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі за текстом - Закон) однією із засад здійснення виконавчого провадження є законність.

Одним із заходів примусового виконання рішень згідно з статтею 10 Закону є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Згідно з статтею 11 Закону строками у виконавчому провадженні - є періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Згідно зі статтею 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Згідно з статтею 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець, зокрема, зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

Водночас, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення.

Згідно з статтею 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, зокрема, у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача та подання заяви стягувачем або боржником.

Згідно з пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Отже, з аналізу вказаних положень законодавства слідує, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій зобов`язаний дотримуватись принципу законності, тобто здійснювати нарахування розміру аліментів у точній відповідності вимогам закону. Так, державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження неодноразово проводився розрахунок заборгованості по аліментам та вживались заходи з примусового виконання рішення суду.

15.08.2019р. ОСОБА_1 подала державному виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Антосіку О. А. заяву про повернення без виконання виконавчого листа №545/5637/15 від 13.03.2018р.,

На підставі зазначеної заяви державний виконавець О.А.Антосік 15.08.2019р. виніс постанову про повернення виконавчого документу №545/5637/15 від 13.03.2018р. стягувачу згідно п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З аналізу вжитих державним виконавцем заходів щодо виконавчих проваджень, , вбачається відповідність його дій вимогам Закону України «Про виконавче провадження», і як наслідок вони не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

У даній справі судом не встановлено факту бездіяльності державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Антосіка Олега Андрійовича, що призвела до порушення прав заявника та засад справедливості, неупередженості та об`єктивності щодо розгляду звернень сторін у виконавчому провадженні, а тому, скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, відсутність обґрунтування доводів викладених у скарзі та доказів на їх підтвердження, відсутність бездіяльності з боку державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Антосіка Олега Андрійовича, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-10,12,13,76-81,83,89,258-261,447-453 ЦПК України, ст.38 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 (стягувача) на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харкова Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Антосіка Олега Андрійовича, боржник - ОСОБА_2 - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.03.2021 року

Головуючий суддя -