Житомирський апеляційний суд
Справа №275/1174/20 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В.
Категорія 82 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М, Талько О.Б.

за участю секретаря

судового засідання Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №275/1174/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз», Брусилівського відділу №1 Управління праці та соціального захисту населення Житомирської райдержадміністрації, про захист прав споживачів, визнання дій протиправними

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2021 року, яке ухвалене суддею Миколайчуком П.В. у смт Брусилів

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування до сплати заборгованості у розмірі 1368,81 грн. за спожиті послуги природний газ за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог зазначила, що в липні 2019 року на її адресу надійшло повідомлення від ТОВ «Житомиргаз Збут» про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості у розмірі 1953,58 грн. В подальшому позивач дізналась, що в розрахунок заборгованості за спожитий газ за грудень 2018 року було включено суму 1368,81 грн., що є сумою її субсидії, яка повернута до бюджету за опалювальний період 2017-2018 роки. Вважає, що нарахована заборгованість є помилковою, оскільки вона щомісячно сплачувала за спожитий газ відповідно до фактичних показників лічильника, які щомісячно записувала у розрахункові книжки по оплаті за природний газ після чого здійснювала оплату. Із врахуванням сум переплати, сплати та отриманої субсидії за грудень 2018 року їй потрібно було сплатити за спожитий газ 541,29 гривень, всупереч цьому в рахунку вказана до сплати сума складає 1910,10 грн. У зв`язку з чим позивач не визнає 1368,81 грн. З отриманого рахунку за грудень 2018 року позивач дізналась, що суму в 1368,81 грн. було повернуто до бюджету як невикористану субсидію за опалювальний період 2017-2018. Вважає такі дії протиправними, адже вона належно сплачувала кошти за спожитий газ, субсидія не покривала всієї вартості спожитого газу, тому повернення субсидії до бюджету як невикористаної призвело до безпідставного покладення на неї обов`язку сплати коштів у сумі 1368,81 грн. Враховуючи викладене, позивачка вважає протиправним повернення до бюджету суми субсидії за 2017-2018 роки в розмірі 1368,81 грн, яка була їй перерахована за грудень 2018 року, адже в подальшому ця ж сума була зарахована позивачці в борг та нею ж сплачена. Враховуючи вказане, просила визнати дії відповідача щодо нарахування суми до сплати за спожитий природний газ в будинку АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) за грудень 2018 року в розмірі 1368,81 гривень протиправними.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, вважаючи його таким, що не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В доводи апеляційної скарги зазначила, що хоча субсидія і підлягала поверненню до державного бюджету, але це відбулось з порушенням вимог Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ № 534 від23.08.2016, відповідно до положень якого розрахунок невикористаних сум субсидії проводиться виконавцями послуг газопостачання станом на 01 травня та 01 жовтня за особовим рахунком споживача-громадянина, якому призначено субсидію на опалювальний сезон, що закінчився. Позивач вважає, що оскільки станом на 01 травня та 01 жовтня 2018 року за її особовим рахунком відсутня переплата за послугу газопостачання, то розрахунок невикористаної субсидії за опалювальний період 2017-2018 та її повернення у грудні 2018 р. є безпідставним.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

В судовому засіданні позивач та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін. Пояснив, що позивач не виконувала обов`язку щодо щомісячного повідомлення показників спожитого газу. Тому тривалий час в 2017-2018 роках нарахування коштів позивачу та, відповідно, і розміру субсидії, відбувалось за плановими місячними обсягами, а після повідомлення 31.10.2018 про актуальні показники лічильника відбувся перерахунок показників спожитого газу, що і привело до перерахунку розміру субсидії, отриманої за минулий час.

Представник третьої особи АТ «Житомиргаз» в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечила, просила її залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник Брусилівського відділу № 1 управління праці та соціального захисту населення Житомирської райдержадміністрації надіслав заяву про розгляд справи без їх участі.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

Спірні правовідносини регулюються ЦК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, які зареєстровано у Мін`юсті України 06.11.2015 за №1382/27827 та Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затверджених постановою КМ України віл 21.10.1995 №848.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно зі ч.5 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в будинку АДРЕСА_1 та є побутовим споживачем послуг газопостачання та використовує газ для опалення житла за вказаною адресою, а ТОВ «Житомиргаз збут» - постачальником. На ім`я позивачки відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Будинок обладнаний газовим лічильником САМГАЗ G4 серійний номер 2533803. В опалювальний період споживач сплачує за послуги газопостачання на умовах субсидії.

Згідно з повідомленням про надання субсидій № 005725, ОСОБА_1 призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період, з жовтня місяця 2017 року по квітень місяць 2018 року включно щомісячно в сумі 2926, 93 грн. (а.с.9).

Станом на початок опалювального періоду 2017-2018 року борг по особистому рахунку № НОМЕР_1 по показнику лічильника 41751 м3 становив 1204,09 грн. З 01.10.2017 по 30.04.2018 за даними Оператора ГРМ абонентом було спожито 2674 м3 на суму 18605,42 грн, оплачено споживачем - 515,46 грн, субсидією - 16839,72 грн. Станом на 01.05.2018 по особовому рахунку за № НОМЕР_1 на показник лічильника 44425 м3 за даними Оператора ГРМ, рахувалася заборгованість в сумі 2454,33 грн. Станом на 01.10.2018 по особовому рахунку за № НОМЕР_1 на показник лічильника 44663 м3 за даними Оператора ГРМ, рахувалася заборгованість в сумі 3902,52 грн.

Відповідно до контрольного зняття показників газового лічильника АТ «Житомиргаз» станом на 30.10.2018 р. показники лічильника позивача становили 44251 м3, внаслідок чого змінився фактичний обсяг спожитого природного газу за опалювальний період 2017-2018 років. Фактично було спожито за опалювальний період з 01.10.2017 р. по 30.04.2018 р. 2223 м3 на суму 15470,91 грн., субсидійних коштів за відповідний період надійшло 16839,72 грн. За період з 01.10.2018 року по 31.01.2019 року за даними Оператора ГРМ абонентом було спожито 536 м3 на суму 5495,10 грн., оплачено коштами 456,01 грн., субсидійними коштами - 8584,20 грн., повернуто до бюджету 1368,81 грн.

Згідно повідомлення ТОВ «Житомиргаз Збут» споживачу ОСОБА_1 про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 26.07.2019 за особовим рахунком НОМЕР_1 накопичено прострочену заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 1953,58 грн. на показання лічильника 45894,00 м3. Станом на дату 26.07.2019 також повідомлено про необхідність самостійного припинення споживання природного газу в разі непогашення простроченої заборгованості в сумі 1953,58 грн. в строк до 05.08.2019 (а.с.8).

З наданих позивачем копій квитанцій вбачається, що нею сплачено:

за жовтень листопад 2017 року 171, 82 грн., попередній показник 41613, кінцевий 42242, використано м3 - 632, оплата від 15.12.2017;

за грудень 2017 року 85,91 грн., попередній показник 42245, кінцевий 42661, використано м3 - 416, оплата від 08.01.2018;

за січень 2018 року 85,91 грн., попередній показник 42661, кінцевий 43076, використано м3 - 415, оплата від 14.02.2018;

за лютий 2018 року 85,91 грн., попередній показник 43076, кінцевий 43492, використано м3 - 416, оплата від 15.03.2018;

за березень 2018 року 85,91 грн., попередній показник 43492, кінцевий 43907, використано м3 - 415, оплата від 13.04.2018;

за квітень 2018 року 85,91 грн., попередній показник 43907, кінцевий 44124, використано м3 - 217, оплата від 15.05.2018 (а.с. 11-13).

Відповідно до роздруківки фінансового стану ОСОБА_1 за грудень 2018 року було нараховано 3793,45 гривень за спожиті 443,73 м.куб, за тарифом 8,54892 грн/м.куб (443,73 х 8,54892 3793,45грн.), з яких 1223,52 грн субсидією (а.с. 34).

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області № 2314/05 від 15.08.2019 перерахування житлової субсидії за опалювальний період 2018-2019 роки ОСОБА_1 проведено по списках:

за жовтень 2018 за 143,37 куб. 806,61 грн.,

за листопад 2018 за 314,91 куб. 2592,33 грн.,

за грудень 2018 за 314,91 куб. 2592,33 грн.,

за січень 2019 за 314,91 куб. 2592,33 грн.,

з лютого 2019 житлова субсидія готівкою, а всього на суму 11175,93 грн. (а.с. 10).

Таким чином, станом на 01.11.2018 по особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 з показником лічильника 44251 м.куб. рахувалась невикористана сума субсидії 1368,81 грн. за опалювальний період 2017-2018 р.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову обґрунтовано виходив з підстав недоведеності позову щодо протиправності дій відповідача про нарахування до сплати суми субсидії в розмірі 1368,81 грн. за грудень 2018 року. Зазначав, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, оскільки письмовими доказами підтверджено, що обсяг фактично спожитого газу був меншим за показники газу, на підставі яких сплачувались кошти та за використання яких надано субсидію, в зв`язку з чим субсидія була отримана позивачем в розмірах більших, ніж ті, на які вона мала право.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, щодо безпідставності висновків суду першої інстанції, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною другою статті 13 ЗУ «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу.

Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, які зареєстровано у Мін`юсті України 06.11.2015 за №1382/27827 (далі Правила) постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, та укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 №2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до пункту 26 Правил побутовий споживач зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Відповідно до пунктів 16 та 17 розділу ІІІ Правил оплата побутовим споживачем за надані послуги з газопостачання може провадитися: за квитанціями абонентської книжки постачальника; за платіжними документами, які виписуються постачальником. Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Порядок визначення об`єму (обсягу) газу та планові величини середньомісячного споживання (якщо по них будуть здійснюватися розрахунки) визначаються в заяві-приєднанні.

Розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VІ цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника (п 18).

Відповідно до глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ (п.1).

Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з пунктом 20 постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. N 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов`язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

Відповідно до Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг з централізованого опалення (теплопостачання), послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення, затвердженого постановою КМ України №534 від 23.08.2016, встановлено порядок повернення до державного бюджету України невикористаних сум субсидій.

Пунктом 8 зазначеного вище Порядку (на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що за результатами розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, що підлягає поверненню до бюджету, надавач послуги, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив складає акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій у трьох примірниках, один з яких залишає у себе, а два інших подає до 1 червня та до 1 листопада до структурного підрозділу з питань фінансів та до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі їх створення) ради (далі - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

Тобто, зазначений Порядок зобов`язував ТОВ «Житомиргаз Збут», як надавача послуги постачання природного газу, здійснити розрахунок невикористаних сум субсидій та до 01 червня та до 01 листопада провести відповідні дії по наданню інформації з цього приводу та здійснити повернення невикористаних сум субсидії до бюджету.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір між сторонами виник з приводу нарахування оплати за послуги з газопостачання у період з жовтня 2017 по листопад 2018 р.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 щомісяця не передавала дані про об`єм (обсяг) спожитого газу в строк до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, в зв`язку з чим за відсутністю фактичних показників, формування об`єму відбувалось відповідно до планових обсягів, які становили на:

31.07.2018 - 44563 куб.м

31.08.2018 - 44602 куб.м

30.09.2018 44663 куб.м

30.10.2018 44251 куб.м (контакт-центр, передача показників позивачем)

30.11.2018 44476 куб.м

31.12.2018 44907 куб.м

31.01.2019 - 45200 куб.м (передача показників позивачем).

При цьому передані позивачем показники лічильника та зазначені показники лічильника при проведенні оплати, а також контрольні показники враховані відповідачем у розрахунку заборгованості, а всі платежі, надані позивачем суду, відображені в розрахунку нарахувань ТОВ «Житомиргаз Збут» та враховані при визначенні розміру заборгованості позивача.

Станом на 31.10.2018 обсяг фактично спожитого позивачкою газу з показником 44 251 м.куб. був меншим за показники газу, на підставі яких позивачка сплатила кошти та за використання яких отримала субсидію в 2018 році (станом на 30.09.2018 показник 44 663 м. куб.), тобто позивачка отримувала субсидію в розмірах, які не відповідали фактично спожитому обсягу газу.

З огляду на викладене, відповідач ТОВ «Житомиргаз Збут» згідно переданих Оператором ГРМ коригувань фактичного обсягу спожитого природного газу позивачем, переданих нею через контакт-центр, правомірно провів розрахунок невикористаних позивачем сум субсидії за опалювальний період 2017-2018 та враховуючи показник лічильника позивача станом на 30.10.2018 44251 м.куб. правомірно здійснило повернення до державного бюджету невикористану позивачем субсидію у розмірі 1368,81 грн.

Апеляційний суд не приймає посилання позивача на квитанцію рахунок від 14.01.2019, як на доказ відсутності заборгованості. Позивач зазначила, що станом на грудень 2018 у неї була переплата у розмірі 465,42 грн., сплачено нею 194,41 грн. та отримано субсидію в розмірі 2592,33 грн., в зв`язку з чим вона мала доплатити 541,29 грн, а не 1910,10 грн. Однак позивач помилково вважала, що має субсидію в розмірі 2592,33 грн., оскільки 1368,81 грн. є невикористаною сумою субсидії за період з 2017-2018, яка була попередньо розрахована з урахуванням показників лічильника, що не відповідає показникам лічильника, які було зафіксовано під час контрольної передачі показників, тобто без врахування коригувань нарахувань на кінець розрахункового періоду за показниками 44251 куб.м.

За положеннями ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін. Кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє в реалізації ними прав, передбачених законом.

Та згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обставинами які підлягають доказуванню на загальних підставах, що є обов`язком позивача, є належне виконання ним зобов`язання щодо зняття та передачі фактичних показників лічильника та сплати за надані послуги, проте позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

З доводів позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, у підтвердження своїх вимог позивач посилається на власні розрахунки. Однак апеляційний суд зазначає, що вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, з наданих розрахунків вбачається, що показання лічильника у жовтні 2018 року становили 44251 куб.м., що є значно меншим показником, ніж у вересні 2018 та попередніх місяцях. Оскільки зменшився об`єм використаного позивачем газу з 2674 куб.м (на суму субсидії 16839,72 грн.) до 2223 куб.м (на суму субсидійних коштів 15470,91 грн.) відповідно виникла переплата субсидії на суму 1368,81 грн, яку відповідач, здійснивши відповідні коригування, і повернув до бюджету згідно вимог закону.

Вказаним обставинам надано належну оцінку судом першої інстанцій.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесене з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 грудня 2021 року.

Головуючий Судді