Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1330/20
Номер провадження2/711/439/21
РІШЕННЯ
07 грудня 2021 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Зайцевої О.І.
представника позивача-адвоката: Кучер Ю. В.
представника відповідача-адвоката: Антонюк І. А.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, -
Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 5/8 частки житлового будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , на підставі:свідоцтва про право на спадщину №1-6104 від 01.09.1993р., посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори (1/4); свідоцтва про право на спадщину №1-2180 від 23.09.2016р., посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори (3/8) (1/4+ 3/8=5/8).
Будинок за адресою АДРЕСА_2 згідно даних технічного паспорту від 19.12.2019, інвентарний номер 6850, складається з: житлового будинку (літ. А-1,а,а2,а3) загальною площею 97,8 кв.м., житлової площі 66,7 кв. м., допоміжна (підсобна) 28,9 , а саме: (1-1 коридор - 4,3 кв.м, 1-2 коридор - 2,3 кв.м, 1-3 кухня 8,9 кв.м, 1-4 житлова кімната 7,4 кв.м, 1-5 житлова кімната 15,6 кв.м., 1-6 житлова кімната 17,4 кв.м., 1-7 житлова кімната 14,6 кв.м., 1-8 житлова кімната 11,7 кв.м., 1-9 коридор 7,7 кв.м., 1-10 комора 2,2 кв.м., 1-11 коридор 3,5 кв.м., І веранда 2,2 кв. м.); житлового будинку (літ. Б-1,б,б1) загальною площею 47,3 кв.м, житловою площею 25,3 кв. м., допоміжна (підсобна) 19.0, а саме: 1-1 кухня - 11,0 кв.м., 1-2 коридор 8,0 кв. м., 1-3 житлова кімната - 14,7 кв. м., 1-4 житлова кімната - 10,6 кв. м., І коридор - 3,0 кв.м.).
Фактично та відповідно до даних технічного паспорту, кожен із співвласників користується окремою часткою домоволодіння. Вказаний житловий будинок з прибудовами, що перебуває у спільній власності, повністю ізольований. Виділ частки технічно можливий та не потребує проведення будь-яких змін у технічній конструкції нежитлових приміщень.
Позивач зазначає, що вона зверталася до відповідача з пропозицію щодо укладення угоди про виділ частки в спільному майні відповідно до встановленого фактичного користування відокремленими частинами будинку, однак відповідач не підтвердив свого наміру щодо укладення та нотаріального посвідчення угоди, що унеможливило вирішити дане питання у досудовому порядку.
04 березня 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
04 червня 2020 року ухвалою суду призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено.
24 вересня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
26 жовтня 2020 року ухвалою суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2020 року повернуто експерту Оніщенко Н.С. для виконання, провадження у справі зупинено.
29 грудня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
13 січня 2021 року ухвалою суду внесено виправлення в ухвалу (резолютивну частину) Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2020 року.
13 січня 2021 року ухвалою суду ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2020 року повернуто експерту Оніщенко Н.С. для виконання, провадження у справі зупинено.
26 квітня 2021 року до суду надійшов висновок будівельно-технічної експертизи № 04/21-БТ від 21 квітня 2021 року.
06 травня 2021 рокуухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
25 серпня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.
Адвокат Кучер Ю. В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задоволити та розподіл провести відповідно до 1 першого варіанту експертизи.
Адвокат Антонюк І. А., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Зазначила, що позивачу потрібно було уточнитися в позовних вимогах і виділити з одної частки, а не з 5/8. Також зазначила, що позивачу також необхідно було уточнитись і відносно земельної ділянки потрібно, в зв`язку з тим, що, як вбачається з висновку експертизи, розмір земельної ділянки збільшений і у позивача і у відповідача. Відносно судових витрат, то зазначила, що ці питання можна було вирішити за межами суду.
Експерт ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що при проведенні судової будівельно-технічної експертизи вона розглядала лише сторону позивача і те питання чи можливо виділити частину з його домоволодіння. Судом було поставлено питання «чи можливо виділити5/8 частин земельної ділянки» і тому вона розглядала питання виділу частки з усього домоволодіння. Нею не досліджувалося питання розподілу. Інтереси іншого співвласника не враховувалися, оскільки, нею враховувалася лише ухвала суду про призначення експертизи. Також зазначила, що домоволодіння складається з двох будинків, для того щоб виділити кожному окремо нерухоме майно, то потрібно щоб було 28 квадратів. А в даному випадку лише 11 квадратів, два будинки функціонують окремо.
Суд, заслухавши пояснення адвоката Кучер Ю.В., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , пояснення адвоката Антонюк І.А., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , пояснення експерта Оніщенко Н.С., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України)
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі припинення дії, яка порушує право; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 13 ЦК України). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які зазначені вище, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ч. 6 ст. 13 ЦК України).
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НВА 320869 від 23 вересня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О. А., ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_2 .
- ОСОБА_2 частка складає 1/8, на підставі свідоцтва про право на спадщину
Серії та номер 1-300, виданий 16.02.2018, видавник ОСОБА_4 , державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори;
-Чайка Л.В., частка складає 3/8, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія
та номер: 102182, виданий 23.09.2016, видавник Друга черкаська державна нотаріальна контора.
Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 192329216 від 10.12.2019, житловий будинок з прибудовами А-І,а,а-1, загальною площею 89,4 кв.м., житлова площа 55 кв.м., сарай літ. В,Д, вбиральня літ. Г, огорожа 2, водо колонка І належать співвласникам на праві спільної часткової власності:
- ОСОБА_1 , частка складає 1/4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія
та номер: 1-6104, виданий 01.09.1993, видавник Друга Черкаська державна нотаріальна контора.
- ОСОБА_1 , частка складає 3/8, на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія
та номер: 1-2180, виданий 23.09.2016, видавник Друга Черкаська державна нотарільна контора.
- ОСОБА_2 , частка складає 1/8, на підставі свідоцтва про право на спадщину,
серія та номер: 1-298, виданий 16.02.2018, видавник ОСОБА_4 , державний нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори.
Будинок за адресою АДРЕСА_2 згідно даних технічного паспорту від 19.12.2019, інвентарний номер 6850, складається з: житлового будинку (літ. А-1,а,а2,а3) загальною площею 97,8 кв.м., житлової площі 66,7 кв. м., допоміжна (підсобна) 28,9 , а саме: (1-1 коридор - 4,3 кв.м, 1-2 коридор - 2,3 кв.м, 1-3 кухня 8,9 кв.м, 1-4 житлова кімната 7,4 кв.м, 1-5 житлова кімната 15,6 кв.м., 1-6 житлова кімната 17,4 кв.м., 1-7 житлова кімната 14,6 кв.м., 1-8 житлова кімната 11,7 кв.м., 1-9 коридор 7,7 кв.м., 1-10 комора 2,2 кв.м., 1-11 коридор 3,5 кв.м., І веранда 2,2 кв. м.); житлового будинку (літ. Б-1,б,б1) загальною площею 47,3 кв.м, житловою площею 25,3 кв. м., допоміжна (підсобна) 19.0, а саме: 1-1 кухня - 11,0 кв.м., 1-2 коридор 8,0 кв. м., 1-3 житлова кімната - 14,7 кв. м., 1-4 житлова кімната - 10,6 кв. м., І коридор - 3,0 кв.м.).
Фактично позивач ОСОБА_1 у домоволодіння по АДРЕСА_2 користується приміщеннями житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами літ. «а», «а2», «а3» та сараєм літ. «Д».
Фактично відповідач ОСОБА_2 у домоволодіння по АДРЕСА_2 користується приміщеннями житлового будинку літ. «Б-І» з прибудовами літ. «б», «б-1» та сараєм літ «В».
На даний час у сторін виникла необхідність у поділі в натурі нерухомого майна. Вказане вище домоволодіння, що перебуває у співвласності - повністю ізольовані. Виділ частки технічно можливий та не потребує проведення будь-яких змін у технічній конструкції нежитлових приміщень.
Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 04/21 БТ, від 21 квітня 2021 року :
-Виділити ОСОБА_1 частку об`єкту нерухомого майна по варіанту 1 приміщення житлового будинку літ.
«А-І» з прибудовами «а», «а-2», а саме: приміщення 1-1 коридор 4.3 кв.м., 1-2 коридор 2.3 кв.м., 1-3 кухня 8.9 кв.м., 1-4 житлова кімната 7.4 кв.м., 1-5 житлова кімната 15.6 кв.м., 1-6 житлова кімната 17,4 кв.м., 1-7 житлова кімната 14.6 кв.м., 1-8 житлова кімната 11,7 кв.м., 1-9 коридор 7.7 кв.м., 1-10 комора 2.2 кв.м., 1-11 коридор 3,5 кв.м., І веранда 2,2 кв.м., по АДРЕСА_2 технічно вбачається можливим.Житловий будинок літ «А-І» з прибудовами «а», «а-2», «а-3» по АДРЕСА_2 відповідає: Архітектурно-планувальним та конструктивним рішенням (п. 5.6; п. 5.17; п.5.22; ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»); Санітарно-гігієнічним вимогам (п.10.3; п.10.4; п.10.6 ДБН В 2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»).Пожежна безпека житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами «а», «а-2», «а-3» по АДРЕСА_2 відповідає: п. 4.5 ДБн В 2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення»; п. 15.2.3; п.15.3.1 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій»; п. 7.2.1; п. 7.2.3; п.7.2.4; п. 7.2.7; п.7.2.9; п. 7.3.3; п.7.3.4; п. 7.3.6; п.7.3.8; 8.1; п.8.2 ДБН В. 1.1-7:2016 Пожежна безпека об`єктів будівництва».Інженерне обладнання житлового будинку літ. «А-І» з прибудовами «а», «а-2», «а-3» по АДРЕСА_2 відповідає: п. 7.33; п. 7.34; п. 7.39 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» п.7.4, п.7.92, п.9.3, п. 9.27, п.9.43, п.9.47, п.9.5,п.9.7,п. 9.15,п.9.98 ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання».
-Виділити 5/8 частин земельної ділянки, кадастровий номер
-На розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_2 пропорційно ідеальним часткам співвласників у домоволодінні та з урахуванням фактичного порядку користуванням домоволодінням, що склався між співвласниками, варіанти описані у висновку та зображені в додатках 1,2 до висновку.
Земельна ділянка площею 365кв.м, запропонована ОСОБА_1 в роздільне користування,частка у домоволодінні 5/8,разом з спільним користуванням 368кв.м(6.0кв.м/2=3.0кв.м).
Земельна ділянка площею 218 кв.м, запропонована ОСОБА_2 в роздільне
користування,частка у домоволодінні 3/8.Разом з спільним користуванням 221кв.2(6.0кв./2= по3.0кв.м).
Земельна ділянка площею 6.0кв.м спільного користування (6.0кв.м/2=по3.0кв.м).
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
Крім того, відповідно до вимог ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо згоди про спосіб виділу не досягнуто, то за позовом кожного з співвласників майно ділиться в натурі.
Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно з ч. 1 ст. 367 ЦК України, за домовленістю між ними.
Відповідно до п. 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, - поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.
Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень ст. 356 ЦК України вбачається, що позивач і відповідачі є суб`єктами спільної часткової власності.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 постанови від 04 жовтня 1991 року № 7 з наступними змінами та доповненнями «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.
Можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов`язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин.
При цьому, виділ частки майна, що є об`єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках.
Між тим, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.
На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.
Як випливає з положення ч.1 та ч.3 ст. 367 Цивільного кодексу України та ст. 88 Земельного кодексу України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.
Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.
Відповідно до ч.2. ст. 367 Цивільного кодексу України поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності та виділення його в натурі. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна в натурі завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми співвласниками.
Відповідно до ст.ст. 358, 361 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування належної йому частини спільного майна в натурі, а також має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної власності.
Відповідно до ч.1,2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення.
Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття.
Відповідно до п.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Відносно понесених судових витрат позивача ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 30 Закону №5076-VI»Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК).
Відповідного обґрунтованого клопотання адвокатом Антонюк І.А., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , не заявлено.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 було надано:
-Договір № 91 про надання правової допомоги від 17 жовтня 2019 року,
укладеного між адвокатом Кучер Ю.В. та клієнтом ОСОБА_1 ;
-Квитанцію до прибуткового касового ордера від 19.02.2020, відповідно до якої
ОСОБА_1 було сплачено адвокату Кучер Ю.В. 3500 грн.00коп. (на підставі договору № 91 від 17.10.19); квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.10.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 було сплачено адвокату Кучер Ю.В. 3500 грн.00коп. (на підставі договору № 91 від 17.10.19);
-Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 12 жовтня 2021 року. З даного акту
вбачається, що адвокат Кучер Ю.В. та клієнт ОСОБА_1 склали Акт виконаних робіт про наступне: на підставі Договору № 91 про надання правової допомоги від 17.10.2019 року Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги: консультація щодо характеру спірних правовідносин; аналіз законодавства та моніторинг пошукових систем (ЄДРСР, збір інформації); підготовка та подача позовної заяви до Придніпровського районного суду м. Черкаси; підготовка та подача позовної заяви до Придніпровського районного суду м. Черкаси; підготовка та подача клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи; представництво інтересів в Придніпровському районному суді м. Черкаси.
В зв`язку з тим, що розмір гонорару за домовленістю сторін затверджено у твердій грошовій сумі і він не залежить від фактично витраченого часу розрахунок витраченого часу не наводиться.
1.Клієнт претензій до Адвоката по наданих послугах не має.
2.Адвокат підтверджує, що за надані послуги отримав оплату в сумі 7000,00грн.
3.Акт складено в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін.
Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.
Суд вважає що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.00коп, витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони є спів мірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, пропорційні розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , у разі задоволення позову, на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 4,5, 12, 13, 76, 1333,141,258-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 183, 317, 319, 321, 356, 358,361, 364, 367 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ «про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21 грудня 2021 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб