25.02.2021 ЄУН 337/301/21
Провадження № 2/337/674/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2021 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря - Шаповалової А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

27.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 . В обґрунтування позову зазначила, що їй на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26 січня 2021р. на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 . На даний момент в зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , продавці квартири, з якими позивачка уклала договір купівлі-продажу вказаної квартири. Згідно з п.4.1.1. договору, продавці зобов`язалися в день підписання цього договору звільнити відчужувану квартиру та знятись з реєстрації місця проживання. Продавці звільнили квартиру, але залишилися зареєстрованими в квартирі. Вважає, що після припинення права власності на квартиру, припинилось право відповідачів на користування квартирою. Оскільки реєстрація відповідачів в квартирі перешкоджає їй, як власнику, користуватися та розпоряджатися власним майном, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

03.02.2021 року за даним позовом у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Представник позивачки адвокат Мєдвєдєва А.В. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явились, подали до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій просять розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Суд вважає можливим провести підготовче судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до п.1ч.2ст.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем за наявності для того законних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за результатами підготовчого розгляду, виходячи з такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд встановив, що позивачці ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 січня 2021р., який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. за р№439, належить на праві власності квартираАДРЕСА_3 .

Право власності позивачки на зазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 січня 2021р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.01.2021р.

Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу від 26.01.2021р., квартира була придбана позивачкою у ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які згідно п.4.1.1. Договору зобов`язалися в день підписання цього договору звільнити відчужувану квартиру та знятись з реєстрації місця проживання.

Згідно з інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 02.02.2021 року підтверджене останнє місце реєстрації відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Оцінивши обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачі в силу вимог ст. 346 ЦК України через укладання договору відчуження квартири втратили право користування та проживання в ній. При цьому, судом встановлено, що відповідачі постійно проживають за межами України, однак добровільно після продажу квартири з реєстраційного обліку не знялися, чим чинять позивачці перешкоди в користуванні її власністю, оскільки вона вільно не може розпорядитися своїм майном.

Виходячи з вимог ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивачки шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

Крім того суд враховує, що відповідачі не оспорюють обставин, викладені в позовній заяві, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

При цьому суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним їй майном за своїм розсудом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 321, 317, 319, 346, 391, 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.2,4,5,12,13,49, 76-82,89, 200,206, 259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене в Запорізькому апеляційному суді через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.02.2021 року.

Суддя: Л.Г. Салтан