Справа № 487/4405/20
Провадження № 2/487/450/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Ященко В.В., представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа №487/4405/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним та застосування насідків недійсності правочину.

В судовому засіданні відповідач та її представник заявили клопотання про зупинення провадження у даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, посилаючись на те, що в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа №487/5188/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, вказані позовні вимоги є взаємовиключними, одночасний розгляд справ може призвести до порушення прав відповідача та до подвійного виконання зобов`язань, рішення у справі про стягнення боргу, на їх думку, має важливе значення для розгляду та прийняття рішення у даній справі, крім того, позов до Центрального районного суду м. Миколаєва поданого раніше ніж позов про визнання договору позики удаваним.

В судовому засіданні представник позивача не заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його доцільним.

Суд, вивчивши подану заяву, вислухавши пояснень сторін, прийшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.

Таким чином, наявність цивільної справи №487/5188/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним та застосування насідків недійсності правочину, на думку суду, не є підставою, за якою провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, оскільки наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, при цьому, сторони на даній стадії процесу, не позбавлені можливості надати суду додаткові докази або ставити питання про витребування необхідних доказів.

Тому, суд приходить до переконання, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної цивільної справи та зупинення провадження лише має наслідком затягування розгляду справи та порушення розумних строків для вирішення виниклого спору.

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 та її представника про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договору позики удаваним та застосування наслідків недійсності правочину - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Афоніна