Ухвала

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 752/18354/20

провадження № 61-17769ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Киченок Андрій Сергійович, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю

«Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з позовом

до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах та виселення.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня

2020 року позов ТОВ «Кей-Колект» залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 18 лютого 2008 року у розмірі 267 583,01 доларів США, що станом на 06 квітня 2020 року еквівалентно 7 324 549,73 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв. м, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, яка буде визначена при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на таке майно на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселено з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Зупинено виконання рішення на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Киченок А. С., на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року

та постанову Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом з тим, до касаційної скарги додана заява про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року

до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що постановою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 18 лютого 2008 року у розмірі 267 583,01 доларів США, що станом на 06 квітня 2020 року еквівалентно 7 324 549,73 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 102,2 кв. м, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, яка буде визначена при примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на таке майно на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселено з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до пункту четвертого статті 1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Отже, виконання рішення суду про звернення стягнення та предмет іпотеки та виселення відповідачів в примусовому порядку до винесення рішення за результатами розгляду касаційної скарги буде мати наслідком неправомірне та непропорційне порушення права відповідачів на житло та права власності на нього, а також буде мати наслідком позбавлення житла малолітньої дитини, яке проживає у квартирі, без надання їй іншого житлового приміщення, як це передбачено нормами чинного законодавства.

Заявник вказувала, що виселенню також підлягає й малолітня дитина, тому у разі відсутності зупинення виконання рішення суду є реальна можливість провести виселення з квартири, тим самим, утруднити чи, взагалі, зробити неможливим виконання рішення касаційного суду, у разі ухвалення на користь відповідачів судового рішення у цій справі.

Крім того, заявник посилалась на те, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність з 23 вересня 2021 року на підставі пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України

від 13 квітня 2021 року № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». А тому зволікання із зупиненням виконання постанови Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року завдасть непоправної шкоди правам відповідачів, в тому числі й малолітньої дитини, на житло.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судових рішень, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема,

у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Доводи заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Киченок А. С., не свідчать про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, оскільки вони є лише припущенням про ймовірність настання певних наслідків у майбутньому. До того ж, в обґрунтування наведених у заяві обставин ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє адвокат Киченок А. С., не надала доказів вчинення дій, спрямованих на реалізацію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції щодо виселення, зокрема, доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення, а, відтак, наразі не доведено реальність настання обставин, на які вона посилається.

Таким чином, заява заявника про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року не містить належного обґрунтування неможливості (фінансової неспроможності) виконання заявником вказаного судового рішення. Тобто заявником не доведено існування об`єктивної необхідності в такому зупиненні. Сама по собі незгода з оскаржуваними судовими рішеннями не є підставою для зупинення їх виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Отже, враховуючи, що зупинення виконання судового рішення в силу

статті 436 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду та, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення, з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у Суду відсутні підстави для задоволення зазначеної заяви. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Разом з тим, заявник не позбавлена права звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою), обґрунтованим вищевказаними доказами, про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу № 752/18354/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах та виселення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Киченок Андрій Сергійович, про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 02 вересня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку відмовити.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк