Провадження № 2-о/263/6/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря Ковальової О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Маріупольська міська рада, про встановлення факту сумісного проживання із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько заявниці ОСОБА_3 , після смерті якого залишилась спадщина:1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_2 , таким чином ставши власницею цілої квартири АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 . Як зазначає заявник, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 1998 року постійно проживали однією сім`єю з заявницею, вели спільне господарство та побут, заявниця доглядала за ними, оскільки вони були людьми похилого віку, ОСОБА_3 був інвалідом 3 групи, мав хронічні захворювання, у моменти загострення захворювань потребував сторонньої допомоги у пересуванні, ОСОБА_2 мала хронічну серцево-судинну недостатність. Заявниця займалась організацією поховання ОСОБА_4 та понесла відповідні витрати. Коли заявниця звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини, то отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинний зв`язок заявниці з померлою. Враховуючи те, що встановити факт спільного проживання в позасудовому порядку неможливо, заявниця звернулась до суду з відповідною заявою.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

14.01.2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника Маріупольської міської ради Завалішиної В.Г. про закриття провадження у справі з тих підстав, що заявниця просить встановити факт спільного проживання з померлою з метою належного оформлення права на спадщину, тому дане питання не може бути вирішено в порядку окремого провадження.

15.01.2020 року від представника заявниці, адвоката Лозінської О.О., на адресу суду надійшла заява, у якій вона заперечувала проти задоволення клопотання заінтересованої особи, оскільки у жовтні 2019 року заявниця зверталась до суду із позовом про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , однак позовну заяву їй було повернуто з тих підстав, що зазначене питання повинне розглядатись в порядку окремого провадження.

Ухвалою суду від 15.01.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Маріупольської міської ради Завалішиної В.Г. про закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.12.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко Сергія Валерійовича ( АДРЕСА_3 ) копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця у судове засідання не з`явилась, від її представника, адвоката Лозінської О.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, наполягала на задоволенні вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 була дружиною померлого ОСОБА_3 , який був дядею заявниці ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 від 28 березня 1957 року, свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 02 квітня 1983 року, свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 від 07.02.1984 року, свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 від 25 вересня 1984 року, свідоцтва про народження ОСОБА_3 НОМЕР_5 , свідоцтва про народження ОСОБА_9 НОМЕР_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 Орджонікідзевського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24.06.2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 02.02.2019 року.

Згідно акту про фактичне проживання голови КСН «Новосьоловка» від 14 серпня 2019 року, ОСОБА_1 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_3 станом на 23.06.2016 року.

Згідно акту про фактичне проживання голови КСН «Новосьоловка» від 14 серпня 2019 року, ОСОБА_1 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 станом на 02.02.2019 року.

Як вбачається із домової книги щодо реєстрації громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 , за вказаною адресою постійно проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (нині ОСОБА_1 )

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до договору-замовлення №54 на організацію та проведення поховання ОСОБА_2 від 02.02.2019 року, замовником є ОСОБА_1 .

Судом досліджено також фотознімки, на яких зображена ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 .

Як вбачається з копії спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , заведеної Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В., із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 02.02.2019 року звернулась ОСОБА_1 , якій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Більше із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Нормами ст. 1258 ЦК України, визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, до спадкоємців за законом четвертої черги віднесено осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Пунктом 3.22. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Згідно абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За таких обставин, враховуючи, що заявник має право на отримання спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , однак не може реалізувати його без встановлення факту спільного проживання його разом із спадкодавцем. однією сім`єю, суд вважає необхідним на підставі ст. 315 ЦПК України, задовольнити вимоги заявника, оскільки факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більш ніж п`ять років на час відкриття спадщини, достовірно встановлено в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 76-81, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Маріупольська міська рада, про встановлення факту сумісного проживання із спадкодавцем, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , з 1998 року однією сім`єю разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_2 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А.Шевченко