16.12.2021 р. смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,
Позивачка звернулася в суд з позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка звернулася в суд із заявою розглянути справу без її участі, позов підтримує, у разі неявки відповідача просить винести заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Представник третьої особи Баша А.В. звернулася в суд із заявою розглянути справу без її участі, у разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
На підставі ст.ст.280-282 ЦПК України,суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, достатнім чином обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог перш за все, повністю відповідає інтересам неповнолітньої дитини.
Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачка 10.02.2007 р. та відповідач уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.02.2007 року серії НОМЕР_1 .
Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтво про народження від 13.07.2021 року серії НОМЕР_2 .
10.07.2009 р. шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтво про розірвання шлюбу від 10.07.2009 р. серії НОМЕР_3 .
Від моменту розлучення та припинення сімейних відносин із відповідачем, син проживає разом з позивачкою, яка самостійно дитину утримує та виховує. Відповідач ніяк не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.
Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки.
Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд враховує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, затверджений рішенням виконавчого комітету Веселівської селищної ради від 31.08.2021 р. № 121.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, ст.ст.150, 164, 166 СК України, ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-286, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн.
Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складений 23.12.2021 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

16.12.2021