Провадження № 2/522/3696/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач просить: розірвати шлюб зареєстрований 15 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 900; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500, 00 грн. з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сімейне життя між подружжям не склалось, шлюбні відносини сторони не підтримують і спільне господарство не ведуть вже понад півроку. Також від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька залишилась проживати з батьком, а син проживає з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю. Щомісяця ОСОБА_1 несе витрати на утримання сина в розмірі 7000 грн, проте відповідач не надає допомогу на утримання дитини.

Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23 лютого 2021 року від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, просила шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_5 » та стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

Також, 23 лютого до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги визнав, просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, сповіщались належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 900. Позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 02 жовтня 2009 року, зареєстрованим Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис про народження № 802, котрий проживає разом із матір`ю, відповідач участі в утриманні дитини не бере.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сімейне життя між подружжям не склалось, сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Крім того, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу також статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Таким чином, на утриманні позивача знаходиться малолітній син, а батько повинен приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, яка такої допомоги потребує.

Докази, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до роз`яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) ії матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Враховуючи аліментний обов`язок батька дитини, відсутності даних щодо наявності у останнього інших неповнолітніх дітей, що дитина проживає з позивачем, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дитини на утримання малолітнього сина аліменти в розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини.

В силу ч.1 ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110-112, 180-182, 191 СК України, ст.ст. 141, 263 265, 280-282, 353 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) відділом реєстрації актів громадського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 900.

Залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ».

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в сумі 840, 80 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 26 лютого 2021 року.

Суддя Л. М. Чернявська