У х в а л а

Іменем України

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 766/974/21-ц

провадження № 61-18148 ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєводін Микола Микитович, про визнання договору купівлі-продажу удаваним (недійсним),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєводін М. М., про визнання договору купівлі-продажу удаваним (недійсним). Одночасно із позовною заявою ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 січня 2021 року скасовано. Заяву ОСОБА_2 задоволено.

Забезпечено позов шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1

04 листопада 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 15 листопада 2021 року визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, запропонованонадати заяву про поновлення строку касаційного оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, докази сплати судового збору,

у встановлених порядку та розмірі. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 01 грудня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 листопада

2021 року відмовлено. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2021 року. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий судом строк заявник направив до суду матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 листопада 2021 року, у яких порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження оскаржуваного судового рішення. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що оскільки копію постанови суду апеляційної інстанції він не отримував, про її наявність дізнався 03 листопада

2021 року під час ознайомлення із матеріалами справи, надавши відповідні докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається,

що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Судами встановлено, що предметом спору у справі, зокрема, є визнання договору купівлі-продажу удаваним (недійсним), посвідченого 27 серпня

2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіним М.М., зареєстрований у реєстрі за № 863, оскільки зазначений правочин був вчинений сторонами для приховання укладення договору позики та договору застави, за наслідком чого просила сторони договору повернути

у первісний стан шляхом скасування державної реєстрації права власності

на однокімнатну квартиру за адресою:

АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 та поновити державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист,

або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача,

за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод

та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд апеляційної інстанції скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

При цьому суди виходили з існування реальної загрози того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити

в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому вжиття заходів забезпечення позову забезпечить фактичне виконання рішення суду.

Посилання у касаційній скарзі на те, що позивачем не надано належного та допустимого доказу того, що відповідач має намір відчуження нерухомого майна є безпідставні, оскільки ОСОБА_2 довела необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Інші доводи касаційної скарги були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, додаткового правового аналізу не потребують та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального права й висновків апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення

не впливають.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390 ЦПК України, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 01 липня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 01 липня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Воєводін Микола Микитович, про визнання договору купівлі-продажу удаваним (недійсним) відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник