печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду заяву за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» про заміну сторони у виконавчому провадженні на підставі рішення суду у справі №2-6611/10 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» про заміну сторони у виконавчому провадженні на підставі рішення суду у справі №2-6611/10 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва про розгляд справи.

Разом з цим, в прохальній частині заяви зазначено, про розгляд даного питання за відсутності представника заявника.

Також, ОСОБА_1 подала до суду заперечення в яких зазначила, що не повідомлена про відступлення прав вимоги та вважає, що заявником не доведено набуття права вимоги.

Згідно з частиною 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За приписами частини 1 статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

25.04.2020р. між АТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №2230/К. Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронних торгів №UA-ЕА-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020 р..

До складу лоту, що виставлявся на вказані відкриті торги увійшли: права вимоги за 18889 беззаставними кредитними договорами. За умовами п.1. Договору Банк відступає, а ТОВ «ФК «ПАРІС» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору (позиція №6006) увійшло право вимоги до відповідача. що виникло на підставі Договору про надання кредиту №001-23061-270108 від 27.01.2008 р.

Таким чином, ТОВ «ФК «ПАРІС» стало правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «ДЕЛЬТАБАНК» за кредитним договором №001-23061-270108 від 27.01.2008р.

З врахуванням зазначеного, заявник просить суд замінити стягувача у справі №2-6611/10 з ПАТ «ДЕЛЬТАБАНК» на правонаступника - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС»,а саме: замінити у виконавчому листі по справі №2-6611/10 сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» на його правонаступника - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС».

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено зміну кредитора у зобов`язанні на іншу особу внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з приписами частини 1 статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122цс13), заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Проте, заявник, звертаючись до суду не надав документів, які підтверджують, що боржник, за вказаним кредитним договором, повідомлялась про відступлення прав вимоги, оскільки не надано, ані вимог до боржника, ані повідомлень про відступлення права вимоги, які б свідчили про дотримання процедури у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

З врахуванням зазначених обставин справи, суд прийшов до висновку, що станом на день розгляду вказаної заяви, суду не надано належних доказів, які б свідчили про необхідність замінити сторону стягувача.

Слід зазначити, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який означає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених ЦПК. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази у даній справі, а вказані обставини в своїй сукупності вказують, на відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони стягувача.

Керуючись ст.ст. 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» про заміну сторони у виконавчому провадженні на підставі рішення суду у справі №2-6611/10 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.Г. Ільєва