26.02.2021 Справа № 756/2674/21
Унікальний номер судової справи 756/2674/21
Номер провадження 2-о/756/244/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Чагір Б.К.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Вимоги заяви мотивовані тим, що вона разом з донькою ОСОБА_2 та співмешканцем доньки ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Донька заявника та її співмешканець постійно вчиняють над заявником домашнє насильство, розграбовують її майно, принижують її особистість. Заявник вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства від своєї доньки та її співмешканця. Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного домашнього насильства щодо заявника необхідним є застосування обмежувального припису у вигляді заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) із заявником, крім того, у вигляді заборони вести листування телефонні переговори із заявником або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Окрім того, відносно ОСОБА_3 необхідно застосувати додатково обмежувальний припис у виді заборони наближатися до місця проживання заявника на відстань не менше 300 метрів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 350-1, 350-5, 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження: заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.02.2021 відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання на 22.02.2021.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала з підстав, викладених у заяві, просила задовольнити у повному обсязі. Суду пояснила, що домашнє насильство відносно неї регулярно вчиняється з боку її доньки та співмешканця доньки, який протягом трьох років спільно проживає з нею та її дочкою у квартирі.

Заявник вказала, що домашнє насильство проявляється у таких формах: психологічне насильство, економічне насильство, фізичне насильство та сексуальне насильство.

Зокрема, психологічне насильство проявляється в тому, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 висловлюють на адресу заявниці образливі вислови нецензурною лайкою, всіляко принижують її та вчиняють сварки, які супроводжуються залякуванням та неодноразово викликали побоювання за своє життя, нездатність захистити себе.

Сексуальне насильство проявляється в тому, що ОСОБА_3 примушує її знімати одяг та показувати йому оголені частини тіла, а також особисто роздягається при заявниці, оголюючи статеві органи, при цьому висловлює принизливі вирази на її адресу та знімає це все на телефон.

Фізичне насильство проявляється в тому, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 під час конфліктів неодноразово наносили тілесні ушкодження заявниці.

Економічне насильство проявляється в тому, що донька та її співмешканець неодноразово виносили з квартири речі, що належали особисто заявниці, про що остання зверталась із заявами до Оболонського управління поліції, викрадали її кошти, майно, що позбавляло можливості користуватися ними та забезпечувати нормальний рівень життя.

Заявник у судовому засіданні повідомила, що багато разів зверталась із відповідними заявами до правоохоронних органів, що за наслідками виявилось безрезультатним та починаючи з листопада 2020 року органи поліції не реагують більше на виклики заявника.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлялись належним чином шляхом направлення смс-повідомлення на зазначені заявником у заяві засоби зв`язку (номери телефону), про що у матеріалах справи містяться відповідні документи (довідки про доставку sms).

Зважаючи на положення ч.ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України та з урахуванням скорочених строків розгляду заяви та думки заявника, суд ухвалив проводити розгляд справи по суті без участі заінтересованих осіб.

Заслухавши пояснення заявника, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 є матір`ю заінтересованої особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої та відміткою у паспорті заявника (а.с. 20, 36).

Частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 (а.с. 32).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 11.11.2020 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Заінтересована особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується постановами Оболонського районного суду м. Києва №756/11325/20 від 11.09.2020 та №756/15257/19 від 18.11.2019 (а.с. 7, 9).

Окрім того, як вбачається з копії паспорту та з постанови Оболонського районного суду м. Києва №756/11325/20 від 11.09.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7, 21-22).

Отже, судом встановлено, що фактичним місцем проживання заінтересованих осіб є АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/15257/19 від 18.11.2019 ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування) у зв`язку з малозначністю. Як вбачається з даної постанови ОСОБА_3 05.11.2019 о 13.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_1 ; вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі (а.с. 9).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/15259/19 від 18.11.2019 ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування) у зв`язку з малозначністю. Як вбачається з даної постанови ОСОБА_2 05.11.2019 о 13.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила конфлікт з матір`ю ОСОБА_1 ; вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала (а.с. 10).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/9037/20 від 24.07.2020 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування). Як вбачається з даної постанови ОСОБА_2 06.07.2020 о 20.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сімейну сварку відносно своєї матері; вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала (а.с. 6).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/11325/20 від 11.09.2020 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування). Як вбачається з даної постанови ОСОБА_3 28.08.2020 о 21.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку з матір`ю співмешканки - ОСОБА_1 ; вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав (а.с. 7).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва №756/11324/20 від 11.09.2020 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування). Як вбачається з даної постанови ОСОБА_2 28.08.2020 о 10.30 год. перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинила сімейну сварку з матір`ю ОСОБА_1 ; вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала (а.с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з заявами про конфлікт із донькою та знайомим доньки: ЖЄО №63359 від 07.09.2018 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт зі знайомим доньки; ЖЄО №68753 від 27.09.2018 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт зі знайомим доньки; ЖЄО №21215 від 07.04.2019 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт зі знайомим доньки; ЖЄО №23459 від 16.04.2019 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт з донькою, тілесні ушкодження; ЖЄО №76429 від 15.11.2019 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт з донькою та другом доньки; ЖЄО №14359 від 13.03.2020 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт з донькою та другом доньки; ЖЄО №52032 від 01.09.2020 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт з донькою та її цивільним чоловіком; ЖЄО №33983 від 19.06.2020 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт зі співмешканцем дочки; ЖЄО №33560 від 18.06.2020 ОСОБА_1 повідомила про те, що друг доньки викрав машинку для стрижки; ЖЄО №38433 від 06.07.2020 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт з донькою та її співмешканцем; ЖЄО №62647 від 19.10.2020 ОСОБА_1 повідомила про конфлікт з донькою та її співмешканцем; ЖЄО №62580 від 19.10.2020 ОСОБА_1 повідомила про те, що донька та її співмешканець викрали мікрохвильову піч (внесено до ЄРДР №0001770 від 20.10.2020) (а.с. 12-14).

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

При вирішенні питання домашнього насильства, суд при оцінці даного питання, повинен переконатися, чи ґрунтується відповідна вимога на достатній доказовій базі.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів і ризиків.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 листопада 2018 року (касаційне провадження № 61-19328св18) в результаті перегляду справи № 756/2072/18.

Крім того у вказаній постанові роз`яснено, що під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону №2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях».

За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

У даній справі при зверненні до суду з заявою ОСОБА_1 на підтвердження фактів домашнього насильства було надано копії постанов Оболонського районного суду Київської області від 24.07.2020 №756/9037/20, від 11.09.2020 №756/11325/20, від 11.09.2020 №756/11324/20, від 18.11.2019 №756/15257/19 та від 18.11.2019 №756/15259/19, відповідно до яких судом встановлено, що заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 неодноразово вчиняли адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП (Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування) відносно заявника ОСОБА_1 (а.с. 6-10), а також, копії листів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 15.09.2020, 22.10.2020 та 17.11.2020, з яких вбачається про систематичні звернення заявниці до органів поліції щодо конфліктів із заінтересованими особами (а.с. 11-14).

Ураховуючи зазначені докази, динаміку подій щодо застосування кривдниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 домашнього насильства до ОСОБА_1 , зважаючи на неодноразове притягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, що не дало бажаних результатів та останні не припинили вчиняти протиправні дії відносно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про наявність реальних та обґрунтованих ризиків продовження чи повторного вчинення насильства до заявниці та необхідність захисту її прав, оскільки вона є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдниками є заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, беручи до уваги те, що обмежувальний припис є тимчасовим заходом, суд вважає, що тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві на користування квартирою як зареєстрованою особою з метою забезпечення безпеки та попередження вчинення домашнього насильства відносно заявниці є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч .4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 5, 18 - 19, 20, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 350-8, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП невідомий), про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на неї на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 - у квартирі АДРЕСА_4 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб з ОСОБА_1 ;

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 - у квартирі АДРЕСА_4 ;

- заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань до 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб з ОСОБА_1 ;

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи про видачу обмежувального припису - віднести на рахунок держави.

Повідомити про прийняте рішення Оболонське управління поліції ГУНП у м. Києві (04212, м. Київ, вул. Малиновського, 2-а) для взяття осіб, стосовно яких видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення - 26.02.2021.

Суддя І.М. Банасько