Справа № 473/4487/21
РІШЕННЯ

іменем України

"23" грудня 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району про визнання права на майнові права засновника(члена) фермерського господарства в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2021 року представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвокат Вуїв О.В. звернулася до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до Олександрівської селищної ради Вознесенського району про визнання права на майнові права засновника ( члена) фермерського господарства «Хуторок» (ідентифікаційний код юридичної особи 33189297, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Олександрівка) в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивачів зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 мати позивачів, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 дядько позивачів, після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді майнових прав засновника(члена) фермерського господарства «Хуторок». Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 і отримали свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно житлового будинку. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивач ОСОБА_1 , якому 26.08.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно житлового будинку.

При звертанні позивачів до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих засновника та члена ФГ «Хуторок» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на майнові права засновника(члена) фермерського господарства «Хуторок», державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що в статуті ФГ «Хуторок» відсутні відомості про статутний капітал ФГ, розмір часток членів господарства, порядок спадкування майна ФГ. Також відмова мотивована тим, що оскільки ФГ «Хуторок» не зареєстроване як цілісний майновий комплекс, його спадкування не можливо.

Посилаючись на те, що нотаріусом помилково встановлено наявність підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника (члена) ФГ «Хуторок», правовідносини щодо спадкування фермерського господарства врегульовані ЦК України, ЗК України, ПК України, Законом України «Про фермерське господарство», Законом України «Про нотаріат», якими встановлено, що до складу спадщини входять майнові права засновника (члена) ФГ «Хуторок» позивачі, як спадкоємці, бажають продовжити діяльність ФГ «Хуторок», відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту ФГ «Хуторок», які пов`язані із зміною засновника (члена) вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , представник позивача просив позов задовольнити.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.12.2021 року відкрито провадження в цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

В підготовче судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_5 не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Олександрівської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечує.

Дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що по даній цивільній справі можливо прийняти рішення на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивачів - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 40, 45).

Після смерті засновника ФГ «Хуторок» ОСОБА_3 та члена ФГ «Хуторок» ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майнових прав засновника(члена) фермерського господарства «Хуторок» (ідентифікаційний код юридичної особи 33189297, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Олександрівка), що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 21), статутом ФГ «Хуторок» (а.с. 28-35).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 і отримали свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно житлового будинку (а.с. 47). Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем, який прийняв спадщину є позивач ОСОБА_1 , якому 26.08.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом стосовно житлового будинку (а.с. 44).

Позивачі звернулися до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих засновника та члена ФГ «Хуторок» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на майнові права засновника та члена Фермерське господарство «Хуторок», державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії тим, що в статуті ФГ «Хуторок» відсутні відомості про статутний капітал ФГ, розмір часток членів господарства, порядок спадкування майна ФГ. Також відмова мотивована тим, що оскільки ФГ «Хуторок» не зареєстроване як цілісний майновий комплекс, його спадкування не можливо.

Згідно з пунктом 3 глави 13 Порядку та частини 4статті 49 Закону N 3425-XII відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права засновника ФГ «Хуторок» ОСОБА_3 та члена ФГ «Хуторок» ОСОБА_4 , позивачі звернулися до суду.

На час відкриття спадщини ОСОБА_3 була засновником та головою фермерського господарства «Хуторок», створеного у 2004 році, членами господарства були ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується установчим договором про створення ФГ «Хуторок» (а.с. 24-27).

Відмовляючи у задоволенні заяви спадкоємців про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлих засновника ФГ «Хуторок» ОСОБА_3 та члена ФГ «Хуторок» ОСОБА_4 на майнові права засновника на фермерське господарство «Хуторок», нотаріус посилалась на те, що складений капітал господарства складає 0 (нуль) гривень та в статуті не зазначено яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них. Також відмова нотаріуса мотивована тим, що оскільки фермерське господарство «Хуторок» не зареєстроване як цілісний майновий комплекс, його спадкування не можливо.

Проте нотаріусом помилково встановлено наявність підстав для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину на майнові права засновника(члена) ФГ «Хуторок». Правовідносини щодо спадкування фермерського господарства врегульовані Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Податковим Кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство», Законом України «Про нотаріат», «Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Нормами ст.23 Закону України «Про фермерське господарство» встановлено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи наведене, спадкоємці спадкують лише права та обов`язки фізичної особи - спадкодавця, а не юридичної особи, якою є фермерське господарство.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець ОСОБА_3 був єдиним засновником фермерського господарства, спадкодавець ОСОБА_4 був членом цього господарства, позивачі, як спадкоємці, бажають продовжити діяльність ФГ «Хуторок». Фермерське господарство має у власності основні фонди, необхідні для здійснення господарської діяльності, а також має у користуванні на правах оренди земельну ділянку державної власності для ведення фермерського господарства, на підтвердження чого до заяви додані відповідні докази (а.с. 37).

Нормами ст.36 ЗУ «Про фермерське господарство» встановлено, що рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається виключно у разі, якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом. Позивачами, як спадкоємцями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , було прийнято рішення продовжувати діяльність ФГ «Хуторок», та подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини, до складу якої входять майнові права засновника ОСОБА_3 та члена господарства ОСОБА_4 на Фермерське господарство «Хуторок».

Відповідно до норм ст.19 ЗУ «Про фермерське господарство», до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також .інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Отже виходячи зі змісту ст.19 Закону «Про фермерське господарство», поняття «майно фермерського господарства» та «складений капітал» є тотожними. На час утворення ФГ «Хуторок» його складений капітал становив 0 грн., наявне речове право оренди земельної ділянки державної власності для ведення фермерського господарства загальною площею 37,6 га.

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право власності на майнові права засновника ОСОБА_3 та члена господарства ОСОБА_4 на Фермерське господарство «Хуторок», нотаріус посилалась на те, що в статуті не зазначено, яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами, відсутні частки кожного з них. Проте спеціальним Законом «Про фермерське господарство», встановлено, що складений капітал фермерського господарства складається з його майна. Фермерське господарство «Хуторок» не має статутного капіталу, розподіленого на частки, та засноване виключно на праві власності на майно та праві користування земельними ділянками. Згідно норм Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» статутний капітал, поділений на частки між учасниками, мають лише товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю.

Також відмова нотаріуса мотивована тим, що оскільки фермерське господарство «Хуторок» не зареєстроване як цілісний майновий комплекс, а тому його спадкування не є можливим. Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Між тим на теперішній час законодавством не передбачений порядок реєстрації цілісного майнового комплексу підприємства, як об`єкта нерухомості.

Враховуючи наведене, як спадкоємці першої черги спадкування за законом, позивачі не можуть у позасудовому порядку переоформити спадщину на майнові права засновника ФГ «Хуторок», а тому змушені звернутись за захистом своїх прав до суду. Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом є перешкодою для проведення державної реєстрації з метою внесення змін до Статуту ФГ «Хуторок», які пов`язані із зміною засновників вказаного фермерського господарства на підставі факту смерті фізичної особи ОСОБА_3 ..

Оскільки права засновника фермерського господарства «Хуторок» є майновими правами, то в силу приписів ст.ст.177-178 ЦК України, вони входять до складу спадщини після ОСОБА_3 .. Згідно норм ст.1219 ЦК України, майнові права засновника (члена) фермерського господарства не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а тому спадкуються на загальних підставах. Будь - яких особливостей спадкування майна чи майнових прав засновника (члена) фермерського господарства Цивільний кодекс України не містить. В роз`ясненнях, які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 зазначено, що успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Нормами ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи наведене, Позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 .

Нормами ст. 16 ЦК України встановлено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Велика Палата Верховного Суду в пункті 43 постанови від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц вказала, що ефективним способом захисту прав спадкоємців засновника фермерського господарства, які не відмовилися від вступу до фермерського господарства, в якого немає сформованого статутного капіталу, є визнання в порядку спадкування після смерті спадкодавця прав засновника такого господарства.

За таких обставин звернення позивачів до суду є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району про визнання права на майнові права засновника фермерського господарства в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право на майнові права засновників (членів) Фермерського господарства «Хуторок» (ідентифікаційний код юридичної особи 33189297, Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Олександрівка), в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Є. Старжинська