УХВАЛА

відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

Справа № 495/52/21

Номер провадження 2-з/495/28/2021

15 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

за участю секретаря Рачицької І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про поділ спільно нажитого майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про поділ спільно нажитого майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

Ухвалою суду від 15.02.2021 року була прийнята до спільного розгляду зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна подружжя.

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до канцелярії суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль HYUNDAI (модель GETZ), червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , ріку випуску 2007, об`єм двигуна 1399, VIN код НОМЕР_2 , який зареєстровано у ТСЦ 5141 на ОСОБА_2 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного транспортного засобу, до ухвалення рішення про поділ майна подружжя.

Подану заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що предметом по справі є квартира АДРЕСА_1 . Зі слів позивачки ОСОБА_1 відомо, що при поданні позову ОСОБА_2 вказала не все спільно нажите майно. Позивачка не має наміру ділити автомобіль або компенсувати відповідачу його вартість. На даний час у ОСОБА_1 є підстави вважати, що зазначений транспортний засіб без його згоди може бути перереєстрований на користь третіх осіб, а у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання подальшого рішення суду задля економічної вигоди ОСОБА_2 . Сам автомобіль знаходиться у постійному володінні та користуванні ОСОБА_2 . На сторінках Інтернету ОСОБА_1 знайшов оголошення про продаж автомобілю з номером телефону ОСОБА_2 .

Пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову заявник ОСОБА_1 не наводить.

У судове засідання 15.02.2021 року сторони не з`явились. Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Нан Д.М. подав 15.02.2021 року до канцелярії суду заяву з проханням судовий розгляд цивільної справи № 495/52/21 здійснювати в порядку загального позовного провадження та судове засідання призначене на 15.02.2021 року провести без його участі.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2006 року. Наразі судом вирішується спір між сторонами з приводу поділу спільно нажитого майна.

28.07.2020 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на автомобіль HYUNDAI (модель GETZ), червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , ріку випуску 2007, об`єм двигуна 1399, VIN код НОМЕР_2 .

Звертаючись до суду з зустрічними позовними вимогами ОСОБА_1 серед іншого просить визнати за ним право власності на Ѕ частку автомобілю HYUNDAI (модель GETZ), червоного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , ріку випуску 2007, об`єм двигуна 1399, VIN код НОМЕР_2 .

Зустрічна позовна заява ОСОБА_1 прийнята до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 ухвалою суду від 15.02.2021 року.

Вирішуючи питання щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд враховує наступне.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Дослідивши наданий заявником доказ роздруківка оголошення про продаж спірних об`єктів, суд приходить до висновку про його недостовірність. Так з розміщеного оголошення не вбачається, що саме відповідачка його розмістила в інтернет мережі та взагалі подана копія не дає можливості встановити з якого саме веб-ресурсу вона роздрукована. З наданої роздруківки взагалі неможливо встановити, що це оголошення розміщене на веб-порталі саме відповідачкою.

У відповідності до положень статей 79-80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову. В даному випадку суд не вбачає обґрунтовані доводи необхідності накладення арешту на спірне майно та заборони використання автомобіля.

Дослідивши доводи позивача щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про їх недоведеність, оскільки позивачем не надано достовірних жодних доказів щодо наміру відповідачки як власниці здійснити відчуження належного їй майна чи вчинення будь-яких інших дій відносно автомобілю, які б могли затруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Заявником також не доведено яким чином вжиття заходів щодо забезпечення позову у обраний ним спосіб може попередити невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

На підставі викладеного керуючись ч.3 ст. 150 ЦПК України, суд встановив, що заявником необґрунтовано та не доведена співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Також, всупереч вищевказаним положенням ЦПК України заявником не обґрунтовано та не доведено, яким чином невжиття такого виду забезпечення позову про який просить заявник, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Наведені заявником підстави для забезпечення позову є формальними припущеннями.

Також, по справі не надані докази відсутності підстав для пропозиції зустрічного забезпечення по заяві про забезпечення позову.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги заяви про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст.149-154, 247, 258, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (№ провадження 2-з/495/28/2021) - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Боярський