УХВАЛА

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 504/2755/13-ц

провадження № 61-20762ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про визнання права власності, скасування незаконного рішення та усунення перешкод в користуванні житлом, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистої власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримано нею 16 листопада 2021 року, внаслідок чого вважає, що строк пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Повний текст оскаржуваної постанови складено 12 жовтня 2021 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 11 листопада 2021 року. Касаційну скаргу подано 16 грудня 2021 року.

Копію оскаржуваної постанови отримано скаржником 16 листопада 2021 року, що підтверджується оригіналом поштового конверта з трек-номером 0050.

За таких підстав суд дійшов висновку про те, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин, а тому заява про поновлення строку є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не було належним чином зазначено підстави касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга всупереч до вимог статті 392 ЦПК України не містить чітких посилань на підстави касаційного оскарження. Скаржник узагальнено посилається на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, натомість, чітко не зазначає підставу касаційного оскарження, не викладає її нормативно-правового обґрунтування, зокрема, не зазначає норму(и) права, з застосуванням якої(их) не погоджується.

Належне зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.

Скаржником не виконано в повній мірі вимоги законодавства стосовно зазначення підстав касаційного оскарження, в зв`язку з чим касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції роз`яснює, що скаржнику для усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підставу(и) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування.

Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне обґрунтування (посилання на норму права, з застосуванням якої не погоджується скаржник, правові висновки Верховного Суду, висловлені в подібних правовідносинах тощо) з урахуванням вимог цієї ухвали.

За таких підстав касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та на підставі вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2017 року та постанови Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 рокузалишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш