1Справа № 2-216/2010 6/335/258/2021
УХВАЛА
22 грудня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участі секретаря судового засідання Попової С.М.,
представника заявників адвоката Булдигіної М.С.,
представника заінтересованої особи Приставки Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи акціонерне товариство «МетаБанк», приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Шавлукова Заіра Арсенівна,
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2010 задоволено позов публічного акціонерного товариства «Мета Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за кредитним договором (справа № 2-216/2010) та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором розміром 86 537,99 грн. та судові витрати (а.с. 3940). Рішення суду набрало законної сили 15.02.2010.
13.07.2020 за заявою стягувача АТ «МетаБанк» за вказаним рішенням було видано два виконавчих листи № 2-216/2010 про стягнення з відповідачів заборгованості у зазначеному вище розмірі. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання до 15.02.2013.
- визнано поважними причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа № 2-216/10, виданого 13.07.2020 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на підставі рішення від 03.02.2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором розміром 86 537,99 грн, а також судового збору розміром 865,38 грн. та витрат на ІТЗ розміром 30,00 грн.;
- поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 , виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 13.07.2020 у справі за позовом ПАТ «МетаБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором розміром 86 537,99 грн., а також судового збору розміром 865,38 грн. та витрат на ІТЗ розміром 30,00 грн.;
- поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_2 , виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 13.07.2020 у справі за позовом ПАТ «МетаБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором розміром 86 537,99 грн., а також судового збору розміром 865,38 грн. та витрат на ІТЗ розміром 30,00 грн.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 20.04.2021 ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2021 скасовано, а справу направлено на новий розгляду до суду першої інстанції (а.с. 49).
20.09.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника адвоката Черкашина І.І. звернулись до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, які видані на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2010 у справі № 2-216/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «МетаБанк» заборгованості за кредитним договором загальним розміром 86 537,99 грн., а також судового збору розміром 865,38 грн. та витрат на ІТЗ розміром 30,00 грн. Заява мотивована тим, що строк пред`явлення зазначених виконавчих листів до виконання сплив 15.02.2013, ухвалу суду від 14.01.2021, за якою цей строк бул поновлений, скасовано. Ухвалою суду від 17.08.2021 у задоволенні заяви АТ «МетаБанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання відмовлено. Отже відсутні правові підстави для вчинення виконавчих дій за виконавчими документами, строк пред`явлення до виконання яких сплив та не був поновлений судом. Разом із цим, станом на день подання цієї заяви приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. продовжуються вчинятися виконавчі дії у виконавчих провадженнях за №№ 64524275, 64528075, а виконавче провадження знаходиться у стані «відкрито». На звернення боржників приватний виконавець не реагує. Посилаючись на вищевикладені обставини просили визнати таким, що не підлягають виконанню зазначені вище виконавчі листи (а.с. 23).
Судом було проведено такі процесуальні дії про справі.
Представник заявників (боржників) в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі.
Представник стягувача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.
Приватний виконавець в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності.
Боржники просять визнати такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи № 2-216/2010, видані на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2010 у справі № 2-216/2010, з підстав пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, а саме скасування ухвали суду від 14.01.2021, за якою цей строк був поновлений, відмовою у задоволенні заяви стягувача про поновлення такого строку.
Як було зазначено судом вище, ухвалою суду від 14.01.2021 визнано поважними причини пропуску строку пред`явлення та поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання зазначених виконавчих листів.
Відповідно до частини першої статті 261 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Отже, зазначена ухвала від 14.01.2021 набрала законної 14.01.2021 сили та була обов`язковою для виконання, зокрема і приватним виконавцем.
Вже після відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, 20.04.2021 вказана ухвала суду була скасована Запорізьким апеляційним судом.
Відповідно до частини першої статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
На підставі частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
У судовому засіданні представник заявників зазначила, що у даному випадку наявні дві підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а саме: помилкова видача виконавчих листів, оскільки після видачі виконавчих листів у справі ухвала суду про поновлення строку на їх пред`явлення до виконання була скасована; пред`явлення виконавчих листів до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цих листів до виконання.
Разом із тим, із вказаними доводами представника заявників суд не погоджується, з таких підстав.
У пункті 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.
В цей же час, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2010 у справі № 2-216/2010, на підставі якого були видані виконавчі листи, не скасоване та є чинним.
Таку підставу для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, як скасування ухвали, якою було поновлено строк для пред`явлення вже виданих на підставі чинного судового рішення виконавчих листів, Закон України «Про виконавче провадження» не містить.
Отже, суд вважає помилковою позицію представника заявників у цій справі, яка ототожнює таку підставу для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, як їх видача у справі, в якій рішення було скасоване, із скасуванням ухвали про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, яка є різновидом судового рішення, оскільки вказаною ухвалою спір по суті не вирішувався і з заявників згідно з цією ухвалою жодні суми стягнуті не були. Відтак, відсутні підстави стверджувати, що підставою для видачі виконавчих листів була саме ухвала суду про поновлення строку на їх пред`явлення до виконання.
Крім того, як було зазначено судом вище, пред`явлення стягувачем виконавчих листів до виконання хоча і відбулось після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, однак який було поновлено судом ухвалою від 14.01.2021. Станом на момент звернення стягувача до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження вказана ухвала була чинною. Отже, виконавчі листи були пред`явлені у межах відповідного строку, який було стягувачеві поновлено судом.
На переконання суду, заявники, звертаючись до суду із даною заявою, невірно обрали спосіб захисту порушеного права, оскільки підстави цієї заяви свідчать про наявність спору щодо неправомірності дій приватного виконавця.
Отже, враховуючи, що передбачені законом правові підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відсутні, тому заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника адвоката Черкашина І.І. про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню, є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 432 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника адвоката Черкашина Івана Івановича про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складання в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини ухвали постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 22 грудня 2021 р.

Повний текст ухвали складений 24 грудня 2021 р.

Суддя А.В. Шалагінова