Справа №263/8183/20
Провадження №2/265/358/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

при секретарі Ковальовій О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі майна, яке перебуває в спільній частковій власності, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділення частки в натурі в спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява про виділення в натурі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 приміщення загальною площею 51,5 кв.м., жилою площею 38,5 кв.м., що складаються з коридору 2-1 площею 2,9 кв.м., кухні 2-2 площею 8,1 кв.м., санвузла 2-3 площею 2,0 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 16,5 кв.м., житлової кімнати 2-5 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-6 площею 7,8 кв.м., які знаходяться в жилих будинках літ. Д-1, літ. А-1 домоволодіння АДРЕСА_1 , що становить 31/100 частку даного домоволодіння та визнання права спільної власності на вказане приміщення.

На обґрунтування вимог позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 31/100 частин двох жилих будинків та двох жилих прибудов з подвірними спорудами, що розташовані у АДРЕСА_1 . Спадкоємцем померлої у рівних долях є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 08.06.2000 року ОСОБА_1 оформила право на спадщину, яка складається з Ѕ 31/100 частин частин двох жилих будинків та двох жилих прибудов з подвірними спорудами, що розташовані у АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_10 , після смерті якої спадщину прийняла ОСОБА_2 . З метою реалізації можливості обслуговувати набуте спадкове майно 10.10.2007 року позивачі набули у спільну власність земельну ділянку у АДРЕСА_1 загальною площею 0,0432 га, кадастровий номер 141230000:04:010:0300. Окрім позивачів співвласниками зазначено домоволодіння є ОСОБА_3 (13/100), ОСОБА_4 (17/100), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із загальною часткою 39/100. Позивачі та відповідачі володіють зазначеним домоволодінням на праві спільної часткової власності. Фактично позивачі володіють 31/100 домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з коридору 2-1 площею 2,9 кв.м., кухні 2-2 площею 8,1 кв.м., санвузла 2-3 площею 2,0 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 16,5 кв.м., житлової кімнати 2-5 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-6 площею 7,8 кв.м., які знаходяться в жилих будинках літ. Д-1, літ. А-1. За таких обставин, з метою можливості в повній мірі реалізовував своє право власності на майно, яке перебуває в частковій власності з відповідачами, позивачі просили виділити в натурі їх частку домоволодіння.

25.01.2021 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 про виділ їй в натурі 17/100 домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з частки житлового будинку літ.Д-1, а саме: житлова кімната 1-5, житлова кімната 1-6, кухня 1-7, коридор 1-2, вбиральня 1-3, ванна 1-4, сіні лід.д.1, загальною площею 69,2 кв.м., жилою площею 30,8 кв.м., Ѕ вхід в підвал літ. Д/п, Ѕ площадки літ. Д2-1. На обґрунтування зазначила, що відповідно до правовстановлюючих документів, їй належить 17/100 зазначено домоволодіння. На теперішній час позивачка вважає, що розподіл домоволодіння в натурі можливий, тому просила задовольнити її позов, та не заперечувала проти задоволення зустрічного позову.

Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 26.01.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділення частки в натурі в спільній частковій власності та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою від 26.01.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Від позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову.

Від позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову.

Відповідачка ОСОБА_3 надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_4 надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідачка ОСОБА_6 надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_5 надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_7 надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що обидва позови підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., спадкоємцями ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 , спадкове майно складається з Ѕ частини 31/100 частини двох жилих будинків та двох жилих прибудов, які належать померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації №4588646 від 31.08.2004 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності володіє 31/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., спадкоємцем ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 , спадкове майно складається з 31/100 частини жилого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації №4633980 від 03.09.2004 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності володіє 31/200 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13804274 від 02.12.2013 року, земельна ділянка кадастровий номер :04:010:0300 за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з технічного паспорта Маріупольського бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа №44088, від 30.08.2004 року, на індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власниками є ОСОБА_8 (31/200), ОСОБА_1 (31/200), ОСОБА_3 (13/100), ОСОБА_4 (17/100), Маріупольська міська рада (37/100).

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 29 листопада 2019 року, складеного судовим експертом Новіковим В.С. виділ з домоволодіння АДРЕСА_1 31/100 домоволодіння, що складається з наступних приміщень: коридор 1 площею 2,9 кв.м., кухня 2 площею 8,1 кв.м., санвузол 3 площею 2,0 кв.м., житлова кімната 4 площею 16,5 кв.м., житлова кімната 5 площею 14,2 кв.м., житлова кімната 6 площею 7,8 кв.м., загальною площею 51,5 кв.м., жилою площею 38,5 кв.м. в натурі можливий.

Відповідно до договору міни серії АЕА №650981 від 24.10.2001 року, ОСОБА_11 здійснила обмін 17/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 .

Згідно висновку №1-д судової будівельно-технічної експертизи від 20 січня 2021 року, складеного судовим експертом Новіковим В.С. виділ з домоволодіння АДРЕСА_1 17/100 частки домоволодіння, що складається з частки житлового будинку літ.Д-1, а саме: житлова кімната 1-5, житлова кімната 1-6, кухня 1-7, коридор 1-2, вбиральня 1-3, ванна 1-4, сіні літ.д-1, загальною площею 69,2 кв.м., жилою площею 30,8 кв.м., Ѕ вхід в підвал.Двх, Ѕ підвалу літ.Д/п, Ѕ площадки літ.д2-я, в натурі можливий.

Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, за яким право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку , встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України).

Згідно ч.3 ст.357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

За правилами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з частиною 3 вказаної статті у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» передбачено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Також у відповідності до п. 7 зазначеної вище Постанови, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Згідно п.56 постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вказані положення та встановлені обставини, а також з урахуванням надання достатніх належних та допустимих доказів, суд вважає, що позовні вимоги, як по первісному, так і по зустрічному позову, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивачами при зверненні до суду з відповідними позовами не заявлено вимоги щодо стягнення з відповідачів судового збору, такі вимоги не були заявлені і під час судового засідання, то суд залишає сплачений ними при зверненні до суду судовий збір, за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 321, 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 12, 82, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі майна, яке перебуває в спільній частковій власності задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приміщення загальною площею 51,5 кв.м., жилою площею 38,5 кв.м., що складаються з коридору 2-1 площею 2,9 кв.м., кухні 2-2 площею 8,1 кв.м., санвузла 2-3 площею 2,0 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 16,5 кв.м., житлової кімнати 2-5 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-6 площею 7,8 кв.м., які знаходяться в жилих будинках літ. Д-1, літ. А-1 домоволодіння АДРЕСА_1 , що становить 31/100 частку зазначеного домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право сумісної власності на приміщення: коридор 2-1 площею 2,9 кв.м., кухню 2-2 площею 8,1 кв.м., санвузол 2-3 площею 2,0 кв.м., житлову кімнату 2-4 площею 16,5 кв.м., житлову кімнату 2-5 площею 14,2 кв.м., житлову кімнату 2-6 площею 7,8 кв.м., загальною площею 51,5 кв.м., жилою площею 38,5 кв.м., що знаходиться в жилих будинках літ. Д-1, літ. А-1 розташованих у домоволодінні АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 0,0432 га. кадастровий номер :04:010:0300, як на окремий, виділений в натурі самостійний об`єкт нерухомого майна.

Припинити спільну сумісну власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на 31/100 частку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділення частки в натурі в спільній частковій власності задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_4 в натурі в окреме домоволодіння 17/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з частки житлового будинку літ.Д-1, а саме: житлова кімната 1-5, житлова кімната 1-6, кухня 1-7, коридор 1-2, вбиральня 1-3, ванна 1-4, сіні літ.д-1, загальною площею 69,2 кв.м., жилою площею 30,8 кв.м., Ѕ вхід в підвал літ.Двх, Ѕ підвалу літ.Д/п, Ѕ площадки літ.Д2-1.

Припинити спільну сумісну власність ОСОБА_4 на 17/100 частку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 .

Суддя О.А.Шевченко