Справа № 127/6003/21
Провадження № 2/127/4526/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю секретаря Тріща Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовну заяву тим, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

14.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14.02.2018 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

При цьому, ОСОБА_1 зазначила в анкеті, що просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або її аналоги (у тому числі її електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити їй в банку. Вона засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її даних згідно з договором. Також вона визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Вона підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

В анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 14.02.2018 року позичальник просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку. Розмір наданого для позичальника ліміту становить 6000 грн.

Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановивши ліміт використання кредиту в розмірі 6000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови договору, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка становить 13294,39 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 10954,76 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2339,63 грн.

Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом.

Слід відзначити, що заочним рішенням суду від 21.07.2021 року вказаний позов було задоволено, проте ухвалою суду від 07.10.2021 року зазначене заочне рішення було скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав до суду клопотання в якому просив задовольнити в повному обсязі позовні вимоги та справу розглядати за його відсутності.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та відповідача за матеріалами наявними в справі.

Також, представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач повністю не визнає позовні вимоги. 14.02.2018 року відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14.02.2018 року. Згідно з умовами вказаного договору банк зареєстрував та відкрив поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 6000 грн. Саме таку суму було отримано ОСОБА_1 в кредит. Проте, в позовній заяві та розрахунку заборгованості позивач зазначає, що тіло кредиту становить 10954,76 грн. Однак, доказів на підтвердження цього факту позивачем не надано. Відповідач погоджується з твердженням позивача, що нею за період з 14.02.2018 року по 07.03.2020 року було сплачено 19765,23 грн. тіла кредиту та 14659,74 грн. відсотків за користування кредитом. Таким чином, відповідач вважає, що кредит повністю погашений. Щодо нарахування процентної ставки та пені, то правових підстав для такого нарахування позивачем не зазначено. Крім того, представник зазначив, що починаючи з 01.08.2018 року відповідачу нараховувась пеня, проте строк позовної давності для нарахування пені за період з 01.08.2018 року по 17.01.2020 року є пропущеним. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 14.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 14.02.2018 року (а.с. 10-11, 18-36). Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. При цьому, ОСОБА_1 зазначила в анкеті наступне: «Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити мені в банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору».

Згідно з умовами вказаного договору банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі зарезервувавши та відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановивши ліміт використання кредиту в розмірі 6000 грн. (а.с. 12, 52-54). Цей факт також підтверджується представником відповідача у відзиві.

Відповідно до п. 4.16 Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

В порушення умов договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала. У зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 02.011.2020 року становить 13294,39 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 10954,76 грн.; заборгованості за пенею та комісією 2339,63 грн. (а.с. 8-9).

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача, що в позовній заяві та розрахунку заборгованості доданому до позовної заяви зазначено, що тіло кредиту становить 10954,76 грн. Так, в позовній заяві АТ «Універсал Банк» вказано, що розмір наданого для позичальника ліміту становить 6000,00 грн., а 10954,76 грн. це загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). Тобто 10954,76 грн. становить залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом.

Слід відзначити, що представник відповідача визнав той факт, що ОСОБА_1 за період з 14.02.2018 року по 07.03.2020 року сплатила 19765,23 грн. тіла кредиту та 14659,74 грн. відсотків за користування кредитом. Отже, своїми діями (платежами) щодо часткової сплати основного боргу та/або сум санкцій, свідчать про визнання нею боргу. Також суд звертає увагу, що відповідач не заперечує обставин що договір про надання банківських послуг складається з анкети-заяви, Умов, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту. Також відповідачем не ставиться під сумнів редакція Умов обслуговування рахунків фізичної особи, долучених позивачем до позовної заяви, а саме з ними відповідач ознайомилася і погодилася, підписуючи заяву-анкету до Договору про надання банківських послуг. Таким чином, відповідач не ставить під сумнів умови договору, в яких зокрема і містяться положення користування кредитом та порядок погашення заборгованості.

З приводу твердження представника відповідача, що наявність заборгованості за тілом кредиту не доведено позивачем належними доказами, то суд не погоджується з цим.

Розрахунок заборгованості за договором від 14.02.2018 року № б/н, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 (а.с. 8-9), виписка про рух коштів по картці відповідача від 22.03.2021 року (а.с. 52-54), надані суду позивачем, є належними та допустимими доказами, стосовно надання банком кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування банком відсотків, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором.

Щодо обґрунтування представника відповідача, викладеного у відзиві на позовну заяву, про пропуск позивачем строку для нарахованої пені в період з 01.08.2018 року по 17.01.2020 року, то слід зазначити наступне.

У відзиві на позовну заяву викладено лише посилання на норму ст.ст. 256, 257, 258, 261 ЦК України та обставини пропуску строку, проте прохальна частина відзиву не містить вимогу про застування строку.

Крім того, під час викладення доводів що строк позовної давності пропущений, представником відповідача не враховано той факт, що договором збільшено цей строк до 30 років.

Так, п. 9.3. ч. 9 Розділу І «Врегулювання спорів» визначено, що термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банку складає 30 років.

Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором про надання банківських послуг «Monobank» на загальну суму 13294,39 грн.

Суд встановив, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №595281 від 21.09.2017 відповідач ОСОБА_1 є інвалідом II групи безтерміново (а.с. 106).

Тому позовні вимоги в частині стягнення судового збору з відповідача, яка є інвалідом II групи та відповідно до закону «Про судовий збір» належить до переліку осіб, які звільнені від його сплати, не підлягають задоволенню.

З відповідача, який є інвалідом II групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь. Такий висновок зробив ВСУ в постанові №703/686/15-ц.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 549-552, 610, 611, 629, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.02.2018 року в розмірі 13294,39 грн. (тринадцять тисяч двісті дев`яносто чотири гривні 39 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерного товариства «Універсал Банк», місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складений 23.12.2021 року.

Суддя: