Постанова

Іменем України

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 2-1194/11

провадження № 61-598св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року, прийняту у складі колегії суддів: Мазурик О. Ф., Кравець В. А., Махлай Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк»), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк»), звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заяву мотивувало тим, що 30 січня 2012 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист

№ 2-1194/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 146 622,95 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України складає 1 382 727,73 грн.

Заявник вказував, що 22 березня 2016 року Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Солом`янський РВ ДВС) відкрито ВП № 50561126 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1194/2011, виданого 30 січня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, який постановою державного виконавця від 22 червня 2017 року повернутий стягувачу, відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

На неодноразові звернення представника банку щодо надання інформації стосовно перебування оригіналу виконавчого листа №2-1194/11,

06 листопада 2019 року на виконанні, Солом`янський РВ ДВС видав довідку про втрату оригіналу виконавчого листа під час поштової переписки.

Заявник вказував, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився та може бути повторно пред`явлений до виконання у строк до 22 червня 2020 року.

АТ «Універсал Банк» просило суд видати дублікат виконавчого листа

№ 2-1194/2011, виданий 30 січня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на його користь боргу у сумі 146 622,95 швейцарських франків.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 03 липня 2020 року, постановленою у складі судді Муранової-Лесів І.В.,

у задоволенні заяви АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що заявник (стягувач) не надав належних доказів втрати оригіналу виконавчого листа та закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, який заявник поновити не просив.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2020 року скасовано.

Заяву АТ «Універсал Банк» про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 2-1194/2011, який 30 січня 2012 року видав Бориспільський міськрайонний суд Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», заборгованості у сумі 146 622,95 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ складає 1 382 727,73 грн.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, та задовольняючи заяву банку, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оригінал виконавчого листа відсутній як у самого стягувача так і у виконавчій службі, що свідчить про його втрату.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа подано в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», оскільки вперше виконавчий лист стягувач пред`явив до виконання у 2012 році, тобто протягом року з дня видачі виконавчого листа.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2021 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада

2020 року, залишити в силі ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2020 року.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

28 січня 2021 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою, витребувано справу із Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, оскільки розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження. Суд надав неправильну оцінку зібраним доказам, зокрема довідці про втрату виконавчого листа, яку видав виконавчий орган на запит банку, при цьому не врахував того, що банк не надав жодних доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого листа до нього не повертався.

Касаційна скарга мотивована тим, що ця справа не належала до тих категорій, які апеляційний суд розглядає без учасників справи.

Заявниця вказує, що розглянувши справу без належного повідомлення учасників справи, апеляційний суд порушив вимоги статті 372 ЦПК України, статтею 129-1 Конституції України, і обмежив її в доступі до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 06 липня 2011 року у справі №2-1194/2011 задоволено позов ПАТ «Універсал банк», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 146 622,95 швейцарських франків.

У рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, площею 0,1500 га, кадастровий номер :03:005:0468, шляхом проведення прилюдних торгів.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір у сумі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн.

На виконання цього рішення 30 січня 2012 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області видав виконавчий лист № 2-1194/2011.

Встановлено, що на виконанні у ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1194/2011, виданого 30 січня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 1 382 727,73 грн (постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10 квітня 2012 року ВП № 32101328).

07 червня 2013 року державний виконавець ВДВС Солом`янського РУЮ

у м. Києві, на лист банку від 29 березня 2013 року, повідомив про відсутність на виконанні виконавчого листа №2-1194/2011, виданого 30 січня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 08 липня 2013 року АТ «Універсал Банк» поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видано дублікат виконавчого листа № 2-1194/2011.

27 грудня 2013 року державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ

у м. Києві, на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

22 березня 2016 року постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 50561126 з примусового виконання виконавчого листа №2-1194/2011, виданого 30 січня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

26 червня 2017 року постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві виконавчий лист № 2-1194/2011, виданий

30 січня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, повернуто стягувачу згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

05 лютого 2018 року ПАТ «Універсал Банк» письмово запитав від Солом`янського РВ ДВС та Головного територіального управління юстиції у м. Києві інформацію про дату та адресу направлення оригіналу виконавчого листа №2-1194/2011, виданого 30 січня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

11 червня 2018 року банк оскаржив до Головного територіального управління юстиції у м. Києві бездіяльність Солом`янського РВ ДВС, зокрема щодо ненадання відповіді на клопотання від 05 лютого 2018 року.

Боржник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 16 листопада 2018 у справі № 2-1194/11 (провадження №6/359/146/2018) у задоволенні подання державного виконавця Солом`янського РВ ДВС про видачу дубліката виконавчого листа

№ 2-1194/2011, виданого 30 січня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, відмовлено .

17 квітня 2019 року банк звернувся до Солом`янського РВ ДВС із заявою, в якій, серед іншого, просив надати довідку, необхідну для звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

06 листопада 2019 року Солом`янський РВ ДВС видав АТ «Універсал Банк» довідку, в якій зазначено, що при пересилці оригіналу виконавчого листа № 2-1194/2011, виданого 30 січня 2012 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу в сумі 1 382 727,23 грн, цей виконавчий лист втрачено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що постанова суду апеляційної інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд скасував ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального, та прийняв постанову про задоволення заяви банку.

Проте такі висновки суду апеляційної інстанції передчасні, оскільки до них суд дійшов з порушення принципу змагальності сторін, розглянувши справу за відсутності заінтересованої особи - ОСОБА_2 без доказів її належного повідомлення про місце, дату і час судового засідання.

Так, в ухвалі від 28 вересня 2020 року, якою закінчено проведення підготовчих дій, пов`язаних із призначенням справи до апеляційного перегляду, Київський апеляційний суд дійшов висновку, що справу за заявою АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки слід призначити до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до частин першої і третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, вимога про видачу дубліката виконавчого листа не містить майнового виразу та ухвала суду про видачу дубліката виконавчого листа не відноситься до переліку ухвал, визначених у частині другій статті 369 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду цієї справи без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Частиною першою статті 8 ЦПК України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно із пунктом 4 частини п`ятої зазначеної статті суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, вирішивши спір за відсутності ОСОБА_2 як заінтересованої особи, суд апеляційної інстанції порушив право заявниці на доступ до правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Віктор Назаренко проти України» від 03 жовтня 2017 року та у справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 червня 2017 року).

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув, розглянув справу за відсутності позивача, щодо якої відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, чим порушив її конституційне право на участь у судовому розгляді, не забезпечив їй можливість надати суду докази та навести міркування з приводу вимог АТ «Універсал Банк» про видачу дубліката виконавчого листа, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 лютого 2021 рок у справі № 2-1431/11 (провадження № 61-17786св20), від 08 грудня 2021 року у справі № 743/1036/20 (провадження № 61-14448св21).

Відповідно до частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи має бути проведений протягом п`яти днів після складення доповіді суддею-доповідачем колегією у складі трьох суддів у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення (частина четверта статті 401 ЦПК України).

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи, що заявник обґрунтовував свою касаційну скаргу в тому числі і порушенням судом статей 368, 369 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник