Справа № 501/3039/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя Тюмін Ю.О.

Секретар судового засідання Морозова Л.Ю.

Позивач ОСОБА_1 .

Представник позивача: адвокат Терещенко Олександр Ігорович.

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОЛІКС»; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Овідіопольської РДА

Вимоги позивача:

-трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОЛІКС» (, місцезнаходження:67832, Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, СОГ «Волна», лінія 33, б.15) визнати припиненими з 28.06.2019р. у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38КЗпП України із внесенням змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про виключення відомостей стосовно ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), як директора Товариство з обмеженою відповідальністю «НОЛІКС».

Стислий виклад позиції позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.05.2018 р. позивач був призначений на посаду директора ТОВ «НОЛІКС» та відомості про нього, як керівника було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Засновниками підприємства, окрім позивача, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14.06.2019р. позивач написав заяву про звільнення з посади директора ТОВ «НОЛІКС» за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України з 28.06.2019р. про що повідомив відповідачів. 21.07.2020 р. позивач направив відповідачам повідомлення про призначення загальних зборів на 28.08.2020р. о 14.00 год. для вирішення питання про його звільнення, призначання нового керівника, передачі документів та печатки, вирішення питань про проведення державної реєстрації змін до статутних документів товариства та внесення відповідних змін до ЄДРЮО. Однак відповідачі проігнорували повідомлення про проведення загальних зборів та на збори не прибули.

Позивач зазначає, що вказана бездіяльність відповідачів призвела до порушення його трудових прав, оскільки він позбавлений можливості вільно обирати працю, як це передбачено у статті 43 Конституції України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалю Іллічівського міського суду Одеської області від 18.09.2020 року було постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.20).

Ухвалю Іллічівського міського суду Одеської області від 22.09.2020 року було задоволено клопотання представника позивача адвоката Терещенка О.І. про проведення судових засідань в режимі відео конференції (а.с.29).

Судові повістки відповідачам неодноразово направлялися за зареєстрованими адресами їх проживання і поштові відправлення повернулися не врученими з відмітками відділення поштового зв`язку про відсутність адресатів.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвалю Іллічівського міського суду Одеської області від 24.02.2021 року було постановлено про розгляд справи за відсутності відповідачів, які належним чином повідомлення про час та дату розгляду справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

30.05.2018 року ОСОБА_1 було призначено на посаду директора ТОВ «НОЛІКС», що підтверджується записом в трудовій книжці, наказом №1 від 30.05.2018 р. (а.с.6,9).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ «НОЛІКС» є ОСОБА_1 (а.с.7).

Засновниками ТОВ «НОЛІКС» є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

14.06.2019р. ОСОБА_1 написав заяву про звільнення його з посади директора ТОВ «НОЛІКС» за власним бажанням (а.с.13).

28.06.2019р. ОСОБА_1 видав наказ № 16 про звільнення його з посади директора ТОВ «НОЛІКС» за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України з 28.06.2019р. (а.с.14).

ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 письмове повідомлення про те, що його звільнено з посади директора ТОВ «НОЛІКС» з 28.06.2019р. та що 28.08.2020р. о 14.00 відбудуться загальні збори засновників для вирішення порядку денного, в тому числі і про вирішення питання про проведення державної реєстрації змін до статутних документів товариства та внесення змін до відомостей, що містяться в ЄДРЮО про виключення особистих даних колишнього директора ОСОБА_1 з реєстру (а.с.10,11).

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилається на те, що у зв`язку з неявкою учасників ТОВ «НОЛІКС» на загальні збори він позбавлений можливості реалізувати передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Посилаючись на передбачену статтею 22 КЗпП України заборону будь-якого прямого або непрямого обмеження прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору, просив у судовому порядку визнаприпинити його трудові відносини з ТОВ «НОЛІКС" на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя "включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру". Стаття 8 Конвенції "захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом". Поняття "приватне життя" в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на "приватне життя" (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Oleksandr Volkov v. Ukraine, N 21722/11, § 165)).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям "приватне життя".

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року N 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року N 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року N 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КЗпП України якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Системний аналіз зазначених положень вказує на те, що трудові відносини припиняються у випадку якщо працівник залишив роботу, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. В такому випадку КЗпП України не передбачає можливість примусити працівника залишитись на роботі всупереч його волі, шляхом, в тому числі, не видання розпорядчого документа про звільнення, або ж невнесення відповідних відомостей в Єдиний державний реєстр юридичних осіб.

Судом установлено, що ОСОБА_1 вчинив передбачені ст. 38 КЗпП дії, необхідні для припинення трудових відносин, однак ТОВ «НОЛІКС» в особі вищого органу управління загальні збори товариства не здійснило необхідних дій для призначення нового директора товариства та виключення відомостей про ОСОБА_1 із реєстру. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

У частині першій статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Враховуючи, що трудові відносини між ОСОБА_1 та ТОВ «НОЛІКС» припинені з 28.06.2019р., тобто позивач не є директором вказаного підприємства то у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» необхідно внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про виключення відомостей стосовно ОСОБА_1 як директора ТОВ «Нолікс».

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с.3).

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню то з ТОВ «НОЛІКС» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 274, 279, 263 266 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ТОВ «Нолікс», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Овідіопольської РДА.

Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОЛІКС» з 28.06.2019 р. у зв`язку із звільненням за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про виключення відомостей стосовно ОСОБА_1 як директора ТОВ «Нолікс».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОЛІКС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОЛІКС», Код 42151908, 67832, Одеська область, с. Молодіжне, СОГ «Волна», лінія 33 б. 15;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Овідіопольської РДА, 67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Т.Шевченка, 169

Суддя Ю.О. Тюмін