Справа № 495/4585/19
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 лютого 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Чеботарьовій В.В.,

розглянувши в залі суду в м. Білгород-Дністровському у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась 29.05.2020 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С. та зареєстрованого в Реєстрі за №536 вона є власником 20/100 часток нежилої будівлі №3,4 літ. «А», загальною площею 256,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками зазначеного обєкту нерухомості є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . Оскільки згідно Висновку щодо технічної модливості поділу об`єкта нерухомого майна від 30.12.2013 року, виданого ФОП ОСОБА_6 , зазначений вище об`єкт нерухомого майна може бути поділено та мати окрему поштову адресу, позивачка ОСОБА_1 просить виділити в натурі 20/100 часток нежилої будівлі № 3,4 літ. «А» загальною площею 256,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13 травня 1996 року Суворівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у складі будівлі магазину літ. «А», загальною площею 50,9 кв.м., 1-торгівельний зал, площею 25,8 кв.м., 2- підсобне приміщення - 25,1 кв.м., з припиненням права спільної часткової власності для ОСОБА_1 та изнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13 травня 1996 року Суворівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна, а саме будівлю магазину, яка складається з: будівлі магазину літ. «А», загальною площею - 50,9 кв.м., у складі 1- торгівельний зал, площею 25,8 кв.м., 2- підсобне приміщення 25,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її адвокат Гетманченко І.С. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не з`явилась, однак надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 , та адвокат Холудєєв Б.Є. проти задоволення позовних вимог позивачки заперечували у повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні, оскільки до складу спірного об`єкту нерухомого майна входить каналізація, яка проходить через усю будівлю та знаходиться у загальному користуванні, вигрібна яма знаходиться на земельній ділянці, яка належить відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Позивачка не має наміру вирішувати питання з каналізацією, яка знаходиться в загальному користуванні, чим на думку представника відповідачки ОСОБА_4 адвоката Холудєєва Б.Є. порушуються права відповідачки як співвласника спірного майна.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки, оскільки при обстеженні ділянки будинку зазначеного вище магазину, ним було встановлено наявність вигрібної ємкості, будь-яких перешкод у користуванні власниками спірної будівлі даною вигрібною ємкістю встановлено не було.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення сторін, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2005 року серії ВВС №399711, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С. та зареєстрованого в Реєстрі за №536 є власником 20/100 часток нежилої будівлі №3,4 літ. «А», загальною площею 256,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також даний факт підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №167738280 від 23.05.2019 року та технічним паспортом від 23.03.2015 року, виданного ФОП ОСОБА_7 ..

Іншими співвласниками зазначеного об`єкту нерухомості є відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №167738280 від 23.05.2019 року.

Згідно Технічного паспорту на спірний об`єкт нерухомості, виданий ОСОБА_4 11.09.2018 року КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», експлікація будівель та споруд зазначена: літ. «А» - нежитлова будівля магазину, №1- каналізація (труби пластик).

Згідно заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , яка була посвідчена 23.12.2013 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Щукіною Л.С., усі власники приміщення магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , дали свою згоду на припинення спільної часткової власності зазначеного вище нерухомого майна, з присвоєнням нових юридичних адрес та видачею нових правовстановлюючих документів на новостворені об`єкти нерухомого майна.

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №1 від 30.12.2013 року, виданого ФОП ОСОБА_6 , за технічними показниками спірний об`єкт нерухомості може бути поділено та мати окрему поштову адресу.

Згідно Висновку експерта №017/2019 від 15.10.2019 року, складеного судовим експертом Мазуровою І.С., можливо з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-технічних актів виділити в окремий об`єкт нерухомості 20/100 частин нежилої будівлі магазину № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , до складу яких входять торгівельний зал, площею 25,8 м2 та підсобне приміщення, площею 25,1 м2, тобто приміщення №3, яке розташоване на приватизованій земельній ділянці площею 0,0119 та, кадастровий номер :02:028:0071, що в цілому складається із приміщень №1, 2, 3, 4 нежилої будівлі магазину 3, 4 літ. «А» будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 256,7 м2 .

На виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2020 року позивачкою ОСОБА_1 було надано до суду копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2010 року та копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9236213 від 11.09.2013 року.

Згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення для визначення її ринкової вартості для продажу на безконкурентному ринку, площею 119 кв.м, яка знаходиться в довгостроковій оренді терміном на десять років ФОП ОСОБА_1 від 14.09.2007 року, відновна вартість земельних поліпшень на земельній ділянці у діючих цінах на дату оцінки складає 102583,69 грн. Оцінна вартість оцінюваної земельної ділянки площею 119 кв.м за методичним підходом, що ґрунтується на зіставленні цін продажу, дорівнює: 21938,84 грн.

Згідно Акту від 04.02.2021 року, складеного спеціалістами Затоківської селищної ради, при обстеженні ділянки будинку спірного магазину, було встановлено наявність вигрібної ємкості, будь-яких перешкод у користуванні власниками спірної будівлі даною вигрібною ємкістю встановлено не було.

Зважаючи на вищевикладене, суд критично відноситься до доводів сторони відповідачки ОСОБА_4 щодо тверджень, що задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 призведе до порушення її прав та законних інтересів, адже будь-яких перешкод у користуванні вигрібною ямою іншими співвласниками спірного об`єкту нерухомого майна їй не вчиняється та вона має право на облаштування власної вигрібної ями, а в подальшому на підключення до централізованої каналізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України , є спільною частковою власністю.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, наявна технічна можливість виділення 20/100 часток нежилої будівлі №3,4 літ. «А», загальною площею 256,7 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п. 6,7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК (діючого на момент ухвалення Постанови), це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК (діючого на момент ухвалення Постанови) ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що розмір частки позивачки ОСОБА_1 у спірному домоволодінні визначений, є технічна можливість виділу частки нежитлового будинку позивачки в окрему одиницю, у разі виділу в натурі позивачки належної їй на праві власності частини нежитлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , права відповідачів не будуть порушені, та з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, суд приходить до обгрунтованого висновку, що існують усі правові підстави для задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, оскільки вони є обґрунтованими, законними та такими, що ґрунтуються на дійсних обставинах справи.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 319, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 206, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна задовольнити у повному обсязі.

Виділити в натурі 20/100 часток нежилої будівлі № 3,4 літ. «А» загальною площею 256,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13 травня 1996 року Суворівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , у складі будівлі магазину літ. «А», загальною площею 50,9 кв.м., 1-торгівельний зал, площею 25,8 кв.м., 2- підсобне приміщення - 25,1 кв.м., з припиненням права спільної часткової власності для ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13 травня 1996 року Суворівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності як на окремий об`єкт нерухомого майна, а саме будівлю магазину, яка складається з: будівлі магазину літ. «А», загальною площею - 50,9 кв.м., у складі 1- торгівельний зал, площею 25,8 кв.м., 2- підсобне приміщення 25,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст даного рішення складено та проголошено 23 лютого 2021 року об 15 годині 30 хвилин.

Суддя