Ухвала

22грудня 2021 року

м. Київ

справа № 705/2288/21

провадження № 61-20633ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного

цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Державного підприємства «Уманське лісове господарство» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Уманське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Уманське лісове господарство» (далі - ДП «Уманське лісове господарство»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду (з 31 грудня 2020 року по 29 квітня 2021 року), що становить 80 днів, а також 15 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2021 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року,позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 97 930,41 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду. Стягнуто з ДП «Уманське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 3 000 грн моральної шкоди. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

17 грудня 2021 року ДП «Уманське лісове господарство» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270 грн.

У цій справі ціна позову станом на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн ? 250 = 567 500 грн).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним

з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду

і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі.

У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

Державного підприємства «Уманське лісове господарство» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 липня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Уманське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат