Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8152/21
Номер провадження2-о/711/143/21
РІШЕННЯ
16 грудня 2021 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.,
адвоката Гричаненка О.М., Поліщук В.В.
заінтересованої особи ОСОБА_2
розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гричаненка О.М., зацікавлена особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису ,-
До Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису. У даній заяві зазначає, що 19.07.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У зв`язку з погрозами та застосуванням насильства заявник була змушена змінити місце проживання та місце проживання своїх дітей. Було укладено договір оренди квартири. На даний час заявник з дітьми проживає за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 висловлює погрози щодо вбивства, зробити життя нестерпним та застосовує насильство до заявника та до дітей. Зокрема, переслідує та є випадки нанесення тілесних ушкоджень. Заявник неодноразово бачила у ОСОБА_2 порошок подібний до наркотичного засобу. ОСОБА_2 може різко змінювати настрій і має емоційні зриви. З метою захисту та розслідування правопорушень було здійснено звернення до поліції. Факти погроз зафіксовані звукозаписом телефонних розмов. На підставі ціього просить винести обмежувальний припис, яким визначити наступні заходи тимчасового обмеження ОСОБА_2 його прав строком на 6 місяців, а саме заборонити ОСОБА_2 перебувати разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 в місці іі проживання за адресою АДРЕСА_1 , заборонити наближатись ОСОБА_2 на відстань меньшу ніж 500 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, заборонити ОСОБА_2 переслідувати та у будь-який спосіб спілкуватись з ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисники просили задоволити заяву. Пояснили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Як під час перебуванні у шлюбі так і наразі, ОСОБА_1 побоюється за своє життя. ОСОБА_2 неодноразово вчиняв насильство щодо ОСОБА_1 , як психологічне, так і фізичне на очах дітей, переслідує її. У ОСОБА_1 є підозри, що ОСОБА_2 вживає наркотичні засоби, через що вони разом звертались до лікаря-нарколога анонімно. Повідомили, що ОСОБА_2 має у власності декілька видів зброї та вони зберігаються у легко доступних місцях. ОСОБА_2 погрожував ОСОБА_1 вбивством та застосуванням щодо неї зброї.
ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо застосування щодо нього обмежувального припису. Вважає обставини, зазначені у заяві, надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Він не є наркотично залежною особою, має постійне місце роботи, проживання. Не заперечував факту володіння зброєю, однак це потрібно для його робити на охоронній фірмі. Повідомив, що ці дії заявниці вчиняє для того, щоб виїхати за межі України та отримати громадянство іншої країни.
Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява про продовження обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 19.07.2014. На час розгляду справи шлюб розірвано.
Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , 2015 року народження.
Статтею 3 Конституції України проголошено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 27 Конституції України визначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:
1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;
2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;
3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;
4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;
5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;
6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Наданими заявницею письмовими доказами підтверджується тривалий конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та вказані докази самі по собі не можуть бути підставою для видачі обмежувального припису.

Водночас досліджені судом докази, заслухані пояснення учасників процесу, свідчить про відчуття небезпеки ОСОБА_1 та реального побоювання за спричинення шкоди своєму здоров`ю та за свою безпеку.

Дії ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 потягли за собою емоційну невпевненість заявниці.

Враховуючи період, як заявник і заінтересована особа стали жити окремо, а також ті обставини, між ними розірваний шлюб та припинені шлюбні відносини, ОСОБА_2 продовжує вчиняти домашнє насильство по відношенню до ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності повторного вчинення домашнього насильства, зокрема у формі психологічного насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту, до ОСОБА_2 необхідно застосувати обмежувальний припис.

На думку суду, обмежувальні заходи нададуть змогу запобігти домашньому насильству з боку заінтересованої особи, який останнім часом саме шляхом спілкування із заявницею особисто та за допомогою засобів зв`язку чинить відносно неї домашнє насильство психологічного характеру.

Вжиті ж заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

Водночас суд не знаходить підстав вважати, що існують ризики для їх спільної дитини ОСОБА_3 .

Слід врахувати те, що ОСОБА_2 проживає на відстані близько 500 метрів від заявниці, тому обмежувальний припис в частині заборони перебування ОСОБА_2 в місці проживання ОСОБА_1 та заборони наближатись до її місця проживання ближче ніж на 500 метрів - підлягає до часткового задоволення.

При цьому, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

На думку суду видача обмежувального припису повинна забезпечити дієвий, ефективний та невідкладний захист заявниці від домашнього насильства та буде сприяти недопущенню повторних випадків такого насильства, є співмірними та пропорційними допущеним останнім часом відносно заявниці діянням.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню.

В силу ч. 3ст. 350-5 ЦПК Українисудові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 259, 294, главою 13 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

В И Р І Ш И В :

задоволити заяву про видачу обмежувального припису частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, зареєстрованого АДРЕСА_2 .

Встановити захід тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки, а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місці іі проживання за адресою АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці;

заборонити наближатись ОСОБА_2 на відстань меньшу ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 строком на 2 (два) місяці;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 2 (два) місяці.

В решті вимог заяви відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного тексту рішення 20.12.2021.

Головуючий: Н. М. Кондрацька