Ухвала

Іменем України

23 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 2-1139/11

провадження № 61-20611ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2021 року у складі судді Баруліної Т. Є. та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Кримської О. М., Дашковської А. В., Кочеткової І. В., за заявою начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про видачу дубліката виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у лютого 2021 року Начальник Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Проценко А. звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа № 2-1139/11.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року, заяву начальника Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі задоволено. Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-1139/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 985 920,03 грн на користь ПУАТ «Фідобанк».

Рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції мотивовані тим, що виконавчий документ втрачений під час пересилання поштою стягувачу. Заяву про видачу дублікату подано в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 16 грудня 2021 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Судами встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2013 року у справі № 2-1139/11 задоволено позов ПУАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПУАТ «Фідобанк» заборгованість за договором кредиту урозмірі 985 920,03 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 листопада 2013 року на адресу ПУАТ «Фідобанк» надіслано чотири виконавчих листа.

26 червня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя задоволеноскарга ПУАТ «Фідобанк» на дії заступника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області: визнано незаконною і скасовано постанову заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Дениско С. В. (ВП №451045274) від 28лютого 2018 року про повернення стягувачу виконавчого листа №2-1139, виданого 04 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУАТ «Фідобанк» 985 920,03 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2020 року задоволено заяву ТОВ «Спектрум Ессетс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 2-1139/11 та замінено первісного стягувача ПУАТ «Фідобанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів № 2-1139/11 виданих Ленінським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі за позовом ПУАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором С 526-В/37 від 08 травня 2008 року.

25 лютого 2021 року за вих. № 9231/8/18.23-38 начальник Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі звернувся до Ленінського районного суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1139/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУАТ «Фідобанк» 985 920,03 грн. До заяви було долучено, копію постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 06 червня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № ВП 59286409 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованості в сумі 985 920,03 грн.

Копію постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 29 серпня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу із зазначенням строку його повторного пред`явлення до виконання до 29 серпня 2022 року.

Довідку Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 9231/8/18,23-39 від 24 лютого 2021 року про втрату оригіналу виконавчого листа № 2-1139/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «СЕБбанк» боргу у сумі 985 920,03 грн.

Після прийняття постанови про повернення виконавчого документу та направлення її разом з оригіналом виконавчого листа стягувачу до Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжя надійшло повідомлення ПУАТ «Фідобанк» про неотримання виконавчого документу, що в свою чергу унеможливлює проведення виконавчих дій.

З реєстру рекомендованих листів вбачається, що Дніпровським ВДВС у м. Запоріжжя 24 лютого 2021 року було направлено копію заяви про видачу дублікату рекомендованими листами на адреси ТОВ «Спектрум Ессетс», ПУАТ «Фідобанк», ПАТ «Себбанк», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суди встановили, що державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя 29серпня 2019 року прийнято постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі частини другої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у якій було зазначено строк повторного пред`явлення листа до виконання до 29 серпня 2022 року.

Станом на 29серпня 2019 року стягувач за виконавчим листом було саме ПУАТ «Фідобанк», оригінал листа № 2-1139/11 та постанови про повернення виконавчого документа від 29серпня 2018 року мали направлятись державним виконавцем саме на адресу такого стягувача - ПУАТ «Фідобанк».

Державним виконавцем Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі правомірно враховано повідомлення ПУАТ «Фідобанк» про не отримання виконавчого документу, при складанні довідки про втрату оригіналу виконавчого листа.

Згідно із наведеними положеннями, після прийняття державним виконавцем постанови від 29 серпня 2019 року про повернення стягувачу виконавчого документа № 2-1139/11 виданого 04 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, така постанова разом з оригіналом вищезазначеного листа мала бути направлена стягувачу рекомендованим поштовим відправленням.

В матеріалах справи відсутні жодні підтвердження фактичного направлення вказаних документів, в тому числі оригіналу виконавчого листа № 2-1139/11, на адресу ПУАТ «Фідобанк». В матеріалах справи відсутній відповідний супровідний лист, реєстри рекомендованої пошти, списки згрупованих поштових відправлень з відмітками відділень зв`язку.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, «якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку».

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 листопада 2021 року за заявою начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук