Справа № 693/958/20
Провадження № 2/693/124/21
У Х В А Л А

23.02.2021 Жашківський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Коцюбинська Ю.Д., за участю секретаря судового засідання: Чумак Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України без вилучення паспортних докуметів ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України без вилучення паспортних докуметів, посилаючи на наступні обставини.

У провадженні Жашківського районного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за його позовом до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та внесення змін в актовий запис про народження дитини відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник вказав, що йому стало відомо, що відповідачка виїхала за межі України, але йому не відомо на даний час місцезнаходження неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому просив суд, винести ухвалу про встановлення тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України без вилучення паспортних докуметів ОСОБА_2 та надіслати до Адміністрації прикордоної служби України за запит про перетин державного кордону України.

Дослідивши доводи заявника в заяві, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, посилаючись на наступне.

Що у відповідності до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: 1) він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю, - до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; 3) стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; 4) він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; 5) він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, обмеження права громадянина на виїзд з України можливе лише за наявності виключних підстав, визначених законом України, а саме статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Серед таких підстав відсутня підстава у виді обмеження виїзду з України громадян, щодо яких подано цивільний позов до суду.

Крім того, повноваження судів першої інстанції при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваженнями щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Серед видів такого забезпечення у ст. 150 ЦПК України не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому статтями 149 - 159 ЦПК України, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України, слід дійти висновку, що суди не можуть застосовувати зазначений спосіб забезпечення позову на стадії розгляду цивільної справи про стягнення заборгованості та виконання інших зобов`язань, оскільки це порушує норми ЦПК та свідчить про вихід суду за межі своїх процесуальних повноважень, порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією, та вимог ст. 6 Конвенції щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Виходячи із зазаначеного, заява заявника ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України без вилучення паспортних докуметів ОСОБА_2 не містить підстав для її задоволення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 149-159, 157 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України без вилучення паспортних докуметів ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ю. Д. Коцюбинська