СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23887/21

пр. № 2/759/7020/21

13 грудня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ( м. Київ, вул. Борщагівська, 154) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2021 року представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у розмірі 98537,15 грн. та судового збору у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 18.05.2020 року між ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 3235/20-Т/Ц4 відповідно до якого, страховик зобов`язаний компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 . 02.08.2020 року на бул. Дружби Народів, 42 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2021 р., водія ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль потерпілої особи марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

Згідно звіту № 388-2020 від 14.08.2020 р. про визначення вартості відновлювального ремонту, наданого ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 244433,68 грн. Проте, згідно рахунку-фактури № СФ-000624 від 06.082020 року, та рахунку № НОМЕР_3 від 12.08.2020 року, вартість відновлювального ремонту становитись 226037,15 грн.

Відповідно до умов договору позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 226037,15 грн., відповідно до платіжних доручень № 42983402 та № 42983416 від 17.08.2020 року.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована за полісом № АР/7305711 в АТ «СК «ТАС».

АТ «СК «ТАС» в добровільному порядку було відшкодовано позивачу збитки на суму 127500,00 грн., відповідно до платіжного доручення № 132302 від 21.10.2020 року, а тому зазначив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена сума страхового відшкодування в розмірі 98537,15 грн., із розрахунку ( 226037,17 грн. - виплачене страхове відшкодування - 127500,00 грн. виплачене страхове відшкодування АТ «СК «ТАС».

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.10.2021 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позов.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.05.2020 року між ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3235/20-Т/Ц4, відповідно до якого, страховик зобов`язаний компенсувати збитки, завдані водієм автомобіля марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 . Вигодонабувачем за даним договором є ОСОБА_4 (а.с. 6-7).

02.08.2020 року на бул. Дружби Народів, 42 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем «Мерседес Бенц», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2021 р., водія ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 17).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений автомобіль потерпілої особи марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

Згідно звіту № 388-2020 від 14.08.2020 р. про визначення вартості відновлювального ремонту, наданого ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», загальна вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 становить 244433,68 грн. (а.с. 21-32).

Відповідно до страхового акту № 006.02097720-1, розрахунку страхового відшкодування рахунку № від 12.08.2020 року та рахунку-фактури № СФ-000624 від 06.08.2020 року було визначено суму страхового відшкодування, яке підлягає виплаті потерпілій особі в розмірі 226037,15 грн.

02.08.2020 року потерпіла особа ОСОБА_4 звернулась до позивача з заявою про настання страхової події та виплати страхового відшкодування.

Відповідно до платіжних доручень № 42983402 та № 42983416 від 17.08.2020 року потерпілій особі було виплачено страхове відшкодування в розмірі 226037,15 грн. (а.с. 35, 36).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована за полісом № АР/7305711 в АТ «СК «ТАС».

З матеріалів справи вбачається, що АТ «СГ «ТАС» відповідно до умов полісу № АР/7305711 в межах ліміту відповідальності здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 127500,00 грн. згідно платіжного доручення № 132302 від 21.10.2020 року на рахунок позивача (а.с. 37).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю чи майну третьої особи.

Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивачем виплачено потерпілому 226037,15 грн.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом наведених правових норм після виплати страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги яке страхувальник (особа, що одержала страхове відшкодування) має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перейшло право на отримання від ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, суми непокритих збитків у розмірі 98537,15 грн. із розрахунку: ( 226037,15 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля - 127500,00 грн. - виплачене страхове відшкодування АТ «СК «ТАС»).

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України.

Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, за таких обставин суд вважає позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 993, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ( м. Київ, вул. Борщагівська, 154) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ( , місце знаходження: м. Київ, вул. Борщагівська, 154) грошові кошти в сумі 98537 ( дев`яносто вісім тисяч п`ятсот тридцять сім) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» ( , місце знаходження: м. Київ, вул. Борщагівська, 154) судовий збір в сумі 2270 ( дві тисячі двісті сімдесят ) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко