Справа № 136/2000/21
Провадження № 22-ц/801/2640/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 рокуСправа № 136/2000/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут»,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року, постановлену у складі судді Кривенка Д. Т. в м. Липовець, дата складення повної ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в :

В жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» (далі ТОВ «Вінницягаз Збут») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу, у якому висувало вимогу видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вінницягаз Збут» заборгованості за послуги з постачання природного газу в сумі 3 132 грн 99 коп. за період з 01.11.2020 року по 01.10.2021 року.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Вінницягаз Збут», з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 .

24 травня 2017 року ОСОБА_1 підписав заяву - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті НКРЕКП та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Із виписки з фінансового стану за особовим рахунком боржника вбачається, що послуги з постачання природного газу ним приймаються та частково проводиться оплата, однак не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на жовтень 2021 року склалася заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 3 132, 99 грн, яка виникла за період з 01 листопада 2020 року до 01 жовтня 2021 року.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року відмовлено у видачі судового наказу.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована відсутню доказів, які підтверджують виникнення права вимоги, зокрема: на підтвердження обставин виникнення права грошової вимоги ТОВ "Вінницягаз Збут" надано в якості доказів роздруківку довідки, яка підписана особою, щодо повноважень якої відсутні будь - які відомості, цей документ визнано недопустимим доказом, інших доказів, які б підтверджували заборгованість суду не надано.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ТОВ «Вінницягаз Збут» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Основні доводи апеляційної скарги полягають в тому, що до заяви про видачу судового наказу, на підтвердження виникнення права грошової вимоги, Товариством були надані всі наявні (існуючі) допустимі та належні докази, зокрема: виписка з особового рахунку Боржника, підписана Директором ТОВ «Вінницягаз Збут», у якій міститься, інформація про фактичне споживання природного газу з січня 2018 року, тариф на послуги з газопостачання, сума заборгованості з помісячним її відображенням; завірена копія заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам підписана боржником ОСОБА_1 ; копія Статуту, згідно п.8.5 та п. 5.5.5, якого на Директора Товариства покладено право першого підпису; на підтвердження повноважень Сопільника О. В., як Директора ТОВ «ВінницягазЗбут» надано завірену копію витягу з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Зауважує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що договір на постачання природного газу з ОСОБА_1 укладений шляхом підписання ним 24 травня 2017 року заяви - приєднання до умов договору на постачання природного газу побутовим споживачем, що підтверджує факт ознайомлення споживача із умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року.

Боржник ОСОБА_1 відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду щодо відмови у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу викладені у статті 163 ЦПК України.

Пунктами 3, 4 частини третьої цієї статті передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з пунктами 1, 8 частини першої статті 165 ЦПК України, якими суд першої інстанції керувався при постановленні оскаржуваної ухвали, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого газу в розмірі, строку та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відносини, які виникли між постачальником та споживачем природного газу, регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ цих Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Звернувшись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання природного газу, заявник ТОВ «Вінницягаз Збут» додав до заяви копію заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, яка підписана споживачем ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) 24 травня 2017 року (а. с. 7), копію типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (а. с. 8). Крім того, на підтвердження фактичного споживання природного газу боржником заявник надав виписку з особового рахунку фінансовий стан абонента ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), з якого видно розмір сплачених споживачем коштів за спожитий газ і розмір заборгованості (а. с. 6).

Суд помилково зазначив що ТОВ «Вінницягаз Збут» в якості доказів надало роздруківку довідки, яка підписана особою, щодо повноважень якої відсутні будь-які відомості, не звернув уваги що довідка (а.с. 6) підписана головним бухгалтером та директором ТОВ «Вінницягаз Збут» Сопільником В. О., скріплена печаткою, а в матеріалах справи на а. с. 12 міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у якому вказано що Сопільник В. О., який підписав вказаний документ, є керівником ТОВ «Вінницягаз Збут», може вчинити дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори.

Отже, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та безпідставно дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки, ухвала суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу перешкоджає провадженню у справі, вона підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 09 листопада 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк