Ухвала

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 363/2036/19

провадження № 61-20700ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія «Ліга справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому посилалась на те, що 01 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія «Ліга Справедливості» (далі - ТОВ «АК «Ліга Справедливості») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання юридичних послуг № 01/06-16/6, предметом якого було надання відповідачу юридичних послуг щодо представництва її інтересів щодо повернення грошових коштів з депозитного рахунку, відкритого у ПАТ «Фідобанк» на підставі заяви про розміщення банківського Депозиту № 397975-840/2016 на суму 15 630 доларів США. Додатком до даного договору № 1 встановлено, що Винагорода за позитивний результат складає 7% від реально повернутої суми, яка має бути сплачена протягом 2 діб після фактичного отримання коштів. Уразі прострочення виплати винагороди ОСОБА_2 має сплатити штраф в розмірі 7% від суми вказаної в предметі договору. Відповідач отримала кошти в сумі 200 000 грн, однак винагороду ТОВ «АК «Ліга Справедливості» не виплатила, тобто не виконала взяті на себе зобов`язання за даним договором. 29 січня 2018 року ТОВ «АК «Ліга Справедливості» відступило право вимоги за зобов`язанням ОСОБА_2 з виплати грошових коштів відповідно до умов договору про надання юридичних послуг ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості». Між ТОВ «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга Справедливості» та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги за зобов`язаннями відповідача. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 28 000 грн за надані юридичні послуги та витрати по сплаті судового збору, а також витрати на правничу допомогу.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року залишено без змін.

18 грудня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі становить 28 000 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270*100=227 000 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Адвокатська компанія «Ліга справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Коротенко
А. Ю. Зайцев
М. Ю. Тітов