Справа № 658/2316/21
22 грудня 2021 р. Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі
головуючого судді Под`ячевої І.Д,,
при секретарі Фокіній О.Ю.,
розглянувши в місті Каховці у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до СФГ «Акант» про розірвання договору оренди та скасування державної реєстрації, -
Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25 листопада 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до СФГ «Акант» про розірвання договору оренди та скасування державної реєстрації.

30 листопада 2021 року адвокат відповідача Бичек В.А. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки не вирішено всі питання по справі, а саме питання пов`язанні із витратами відповідача на професійну правничу допомогу, при цьому в заяві адвокат послався на ст.. ст.. 134 та 141 ЦПК України.

В судовому засіданні адвокат заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами (витрат на правничу допомогу). Так, в обґрунтування наявності підстав для зменшення суми заявлених витрат, представником зазначено, що відповідачем не доведено факту зловживання позивачем правом на звернення до суду чи інші недобросовісні дії які були направленні на ущемлення прав та інтересів відповідача. Представник позивача, вважає, що у разі відмови в задоволенні позову у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі у випадку, якщо відповідачем буде доведено, що суд відмовив у задоволенні позову в наслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки такий факт не доведений, не підлягає задоволенню заява представника відповідача про стягнення з позивача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. Також представник зазначив, що відсутні дані щодо наявності зв`язку між адвокатом Бичек В.А. та адвокатським об`єднанням «Сенсум», з яким СФГ «Акант» уклало договір про надання правової допомоги. Данні щодо адвоката Бичек В.А, взагалі відсутні в Єдиному реєстрі адвокатів, що позбавляє можливості перевірити дійсність свідоцтва адвоката. Крім зазначеного, представник позивача вважає, що зазначений в актах перелік виконаних робіт та їх вартість є завищеними, розмір гонорару не відповідає складності справи та витраченому на виконання таких робіт часу.

Питання ухвалення додаткового рішення визначено в ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати;

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Статтею 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Одночасно ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається зі змісту поданих до суду документів представник відповідача заявляв, що докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с. 21).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як зазначено вище, представник відповідача звернулась до суду із заявою про вирішення питання про стягнення судових витрат із позивача через п`ять днів після прийняття рішення, тобто в строки встановленні законом.

Так, представник просить стягнути з позивача 58254 грн. витрат на правову допомогу, в підтвердження чого надано до суду договір № 26/07-ДН-АО, укладений між АО «Сенсум» та СФГ «Акант» 26 липня 2021 року, додаткова угода від 26 липня 2021 року, заявка № 1-ДН від 26 липня 2021 року, ордер, акт № 1 приймання юридичних послуг (правової допомоги) від 29 жовтня 2021 року, акт № 2 приймання юридичних послуг від 26 листопада 2021 року, платіжні доручення та договір укладений між ОСОБА_2 та АО «Сенсум» від 26 липня 2021 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Представник позивача посилається на відсутність доказів зловживання зі сторони позивача, що на її думку є підставою для відмови у задоволенні заяви представника позивача, однак судом такий аргумент не приймається, оскільки встановлення зловживання є лише одним з факторів визначення розміру судових витрат та їх обґрунтованість.

Також судом не приймається до уваги посилання представника позивача на відсутність договору укладеного між адвокатом та АО «Сенсум», якому сплачено гонорар, оскільки це не відповідає дійсності і такий договір міститься в матеріалах справи (т. 2 а.с. 22-23), як не приймається до уваги і посилання на відсутність даних щодо адвоката Бичек В.А. в Єдиному реєстрі адвокатів, з огляду на наступне.

Як зазначено в постанові Верховного суду від 21 жовтня 2019 року в справі № 757/21384/19-ц, «Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю.

Тоді як відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Стаття 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.»

До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5021, виданого ОСОБА_2 на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 20 червня 2012 року № 25-3-26..

Доказів того, що вказаний документ визнаний у передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, матеріали справи не містять.

Також відсутні докази щодо припинення права ОСОБА_2 на заняття адвокатською діяльністю у порядку передбаченому законом.

За таких даних ОСОБА_2 є повноважним представником, поки не доведено протилежне допустимими та належними доказами.

Разом з цим, суд вважає обґрунтованими певні доводи представника позивача щодо розміру судових витрат.

Так, до суду надано акт № 1 та № 2 в яких зазначено, що вартість підготовки клопотань про ознайомлення з матеріалами справи (без такого ознайомлення), підготовка заяви про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції (2 клопотання) є одноковою 1316 грн., при цьому витрачено різна кількість часу на підготовку таких клопотань, тобто на одне клопотання витрачено 60 хв., а на інше аналогічного змісту та складності 20 хв., тобто стороною зазначена вартість послуги, яка не пропорційна складності такої послуги та витраченому часу.

Також представник позивача обґрунтовано звертає увагу на вартість участі позивача у судовому засіданні в режимі відео конференції, а саме, участь представника в будь-якому судовому засіданні в не залежності від його тривалості визначена у розмірі 5264 грн., як 20 хвилин участі так і 120 хвилин.

У серпні 2021 року під час звернення до суду із відзивом на позов представник в попередньому розрахунку суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи зазначив, що СФГ «Акант» планує понести витрати на правову допомогу пов`язану із розглядом справи в розмірі 40000 грн., інші витрати, які СФГ «Акант» понесло чи очікує понести витрати на правову допомогу пов`язану у зв`язку із розглядом справи відсутні (а.с. 98).

Судом враховано, що після подання відзиву на позов, представник звертався до суду лише із заявами про проведення судового засідання в режимі відео конференції, підготував заяви для СФГ «Акант» про ознайомлення із матеріалами справи, клопотання про виклик свідків та заперечення на доповнення до позову на трьох аркушах.

Також судом враховано, що всі документи на адресу суду надсилались безпосередньо СФГ «Акант», а не представником, а тому врахування вартості в акті приймання юридичних послуг послуги адвоката про відправлення всіх документів протягом розгляду справи до суду є безпідставним.

За таких даних, з урахуванням наданих відповідачем розрахунків, складності справи, пропорційності заявлених витрат часу затраченого на розгляд справи суд вважає обґрунтованим стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 40000 грн..

Керуючись ст. ст. 134, 141, 270, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь СФГ «Акант» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:І. Д. Под`ячева