Справа № 536/1349/19
Провадження № 2/536/49/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Пасєчнікової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності заповіту,

ВСТАНОВИВ:

Позов обґрунтовано зокрема тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_3 помер і відкрилася спадщина на належний йому будинок з земельною ділянкою в АДРЕСА_1 .

В подальшому, 17.11.2015 року він звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Спірідович А.М.

При заведенні спадкової справи з`ясувалося, що його батько ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений секретарем Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Кравченко Л.М. від 17 вересня 2012 року.

Згідно заповіту, батько зробив таке розпорядження: «.. все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те. що мені належатиме на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .»

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи па випадок її смерті.

Відповідно до ст. 202 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. З ст. 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (заповіт подружжя).

Право на пред`явлення позову про недійсність заповіту виникає лише після смерті заповідача.

Право на заповіт, згідно із ч.1 ст. 1234 ЦК України, мас фізична особа з поемою цивільною дієздатністю.

На час написання заповіту батькові виповнилося 90 років, з 10.04.1997 року і до смерті він був інвалідом першої групи.

Згідно виписного епікризу від 25.06.2012 року, ОСОБА_3 , 1922 року народження мав великий перелік хронічних захворювань, в тому числі судинну деменцію.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28 травня 2014 року було визнано недієздатним ОСОБА_3 та призначено опікуном ОСОБА_2 .

В судовому рішенні суд зазначив «..судом встановлено і це підтверджується актом № 215 від 16 квітня 2014 року судово-психіатричної експертизи Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірно вираженої атеросклеротичної деменції. Ступінь порушень в основних сферах психічної діяльності у ОСОБА_3 такий, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними..»

Позивач, як син померлого і спадкоємець за законом першої черги вважає, що заповіт порушує його право на отримання спадщини, тому має право на оскарження вказаного заповіту, так як вважаю, що батько, хворіючи на судинну деменцію, маючи похилий вік та хронічні захворювання, при підписанні заповіту не мав можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 09 липня 1998 року ОСОБА_3 відповідно до рішення виконкому Кам`янопотоківської сільської ради № 1 від 27 січня 1997 року, було передано у приватну власність земельна ділянка площею 0, 36 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.10.2003 року, за ОСОБА_3 було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Фактично всі ці об`єкти спадкування були отримані ОСОБА_3 в порядку приватизації під час шлюбу та спільного проживання з своєю дружиною - матір`ю позивача.

Згідно заповіту матері, остання заповідала все належне їй на день смерті майно йому.

Згідно заповіту батька, останній заповідав все належне йому на день смерті майно його сестрі.

Рішенням від 01 березня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області вирішив: позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визнання права власності задовольнити частково.

Виділити та визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_4 на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «ап», прибудови літ. «а», сараю літ, «б», літньої кухні літ. «Б», прибудови до літньої кухні літ. «б1», літньої кухні літ. «в», альтанки літ. «в2», гаражу літ. «Г», убиральні літ. «Д», літнього душу літ. «Е», ганку літ. «аг»,колодязя питного літ. «к», воріт № 1 огорожі № 2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_3 на 21/48 частину житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «ап», прибудови літ. «а», сараю літ. «б», літньої кухні літ. «Б», прибудови до літньої кухні літ. «б1», літньої кухні літ. «в», альтанки літ. «в2», гаражу літ. «Г», убиральні літ. «Д». літнього душу літ. «Е», гайку літ. «аг»,колодязя питного літ. «к», воріт № 1, огорожі № 2.

В решті позову відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_3 на 7/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «ап». прибудови літ. «а», сараю літ, «б», літньої кухні літ. «Б», прибудови до ліпшої кухні літ. «61», літньої кухні літ. «в», альтанки літ. «в2», гаражу літ. «Г», убиральні літ. «Д», літнього душу літ. «П», ганку літ. «аг».колодязя питного літ. «к», воріт № 1 огорожі № 2.

В решті позову відмовити.

Суд при ухваленні рішення посилався на заповіт на ОСОБА_2 посвідчений 17 вересня 2012 року секретарем сільської ради.

Рішенням Кременчуцького районного суду від 20 лютого 2018 року заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 17 вересня 2012 року секретарем Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району та зареєстрований в реєстрі за № 107 визнано недійсним.

Так як заповіт, на підставі якого було визначено частки рішенням Кременчуцького районного суду від 01 березня 2017 року, визнано недійсним, то він має право звернутися до суду з позовом про застосування наслідків недійсності заповіту та визначення часток спадкоємців на праві спадкування за законом.

На підставі вищевикладеного, просив суд ухвалити рішення, яким:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спадкового майна в АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_3 та складається з наступного: 1) житловий будинок загальною площею 55,2 кв.м., 2) літня кухня; 3) гараж; 4) вбиральня; 5) літній душ; 6) колодязь; 7) огорожа; 8) земельна ділянка площею 0,36 га.

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Суду надали відзив на позов, який обґрунтований зокрема тим, що за принципом справедливості вважає, що позивач не може претендувати на 1/2 частину спадкового майна, що залишилось після смерті батька, оскільки воля батька на випадок його смерті була інша.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить такого висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, судом встановлено, що рішенням від 01 березня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області вирішив: позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки у спільній частковій власності та визнання права власності задовольнити частково.

Виділити та визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_4 на 1/12 частину житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «ап», прибудови літ. «а», сараю літ, «б», літньої кухні літ. «Б», прибудови до літньої кухні літ. «б1», літньої кухні літ. «в», альтанки літ. «в2», гаражу літ. «Г», убиральні літ. «Д», літнього душу літ. «Е», ганку літ. «аг»,колодязя питного літ. «к», воріт № 1 огорожі № 2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_3 на 21/48 частину житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «ап», прибудови літ. «а», сараю літ. «б», літньої кухні літ. «Б», прибудови до літньої кухні літ. «б1», літньої кухні літ. «в», альтанки літ. «в2», гаражу літ. «Г», убиральні літ. «Д». літнього душу літ. «Е», гайку літ. «аг»,колодязя питного літ. «к», воріт № 1, огорожі № 2.

В решті позову відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після ОСОБА_3 на 7/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , яка складається з житлового будинку літ. «А», погрібу під частиною будівлі літ. «ап». прибудови літ. «а», сараю літ, «б», літньої кухні літ. «Б», прибудови до ліпшої кухні літ. «61», літньої кухні літ. «в», альтанки літ. «в2», гаражу літ. «Г», убиральні літ. «Д», літнього душу літ. «П», ганку літ. «аг».колодязя питного літ. «к», воріт № 1 огорожі № 2.

В решті позову відмовити.

Суд при ухваленні рішення посилався на заповіт на ОСОБА_2 посвідчений 17 вересня 2012 року секретарем сільської ради.

Рішенням Кременчуцького районного суду від 20 лютого 2018 року заповіт ОСОБА_3 , посвідчений 17 вересня 2012 року секретарем Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району та зареєстрований в реєстрі за № 107 визнано недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так як заповіт на підставі якого було визначено частки рішенням Кременчуцького районного суду від 01 березня 2017 року, визнано недійсним, то слід застосувати наслідки недійсності заповіту та визначити частки спадкоємців за законом порівну.

Таким чином, слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину після померлого ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини спадкового майна.

Керуючись ст.ст.3, 15, 16, 331, 376, 392, 1216, 1218, 1223 ЦК України, ст.ст. 76, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності заповіту задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спадкового майна в АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_3 та складається з наступного: 1) житловий будинок загальною площею 55,2 кв.м., 2) літня кухня; 3) гараж; 4) вбиральня; 5) літній душ; 6) колодязь; 7) огорожа; 8) земельна ділянка площею 0,36 га.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський