Справа № 324/826/20
Провадження № 2/324/82/2021
08 лютого 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Каретник Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Пологи в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Представник позивача ОСОБА_3 у дане судове засідання не з`явився, але направив до суду клопотання, в якому не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, просив справу розглянути за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явилась, за адресою, підтвердженою відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, неодноразово викликалася в судові засідання судовими повістками, але судові повістки про її виклик у судові засідання на 03 серпня 2020 року, на 17 вересня 2020 року та на 16 жовтня 2020 року нею були отримані особисто і вона подавала заяву про відкладення судового засідання 03 серпня 2020 року для звернення за правовою допомогою. Однак, після написання вказаної заяви вона до суду так і не з`явилася, а інші поштові відправлення із судовими повістками повернулися на адресу суду з відмітками листоноші «За закінченням встановленого строку зберігання» та «Адресат відсутній за вказаною адресою». У той же час, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України суд здійснював виклики відповідача у судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач ОСОБА_2 після оприлюднення оголошень про її виклик у судові засідання до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, із заявами про відкладення розгляду справи у даному судовому засіданні з певних причин або про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталась, відзив на позов вона так і не подала.
Тому суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог представником позивача, відсутність заперечень проти задоволення позову з боку відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Судом встановлено, що 17 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_2 взяла в борг у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США та 6500,00 грн., які зобов`язалась повернути за першою вимогою ОСОБА_1 . На підтвердження вказаного договору відповідачем ОСОБА_2 була власноруч складена та підписана розписка.
Проте, у порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 позику не повернула.
Позивач ОСОБА_1 на адресу відповідача ОСОБА_2 направив вимогу щодо повернення грошових коштів, отриманих за розпискою від 17 вересня 2020 року, однак, рекомендоване поштове відправлення було повернуто позивачу з відміткою листоноші на конверті «За закінчення встановленого строку зберігання».
Згідно довідки, виданої директором Оріхівського відділення АТ «Таскомбанк» 25 червня 2020 року, станом на 25 червня 2020 року вартість долару США по курсу НБУ складає 26,6909 грн.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 2 ст.1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд приходить до висновку, що сторонами були дотримані вимоги ч.1 ст.1047 ЦК України щодо письмової форми позики. Тобто, розписка, яка міститься в матеріалах справи, підтверджує факт передачі позивачем та отримання відповідачем грошових коштів у борг і факт наявності обов`язку відповідача щодо повернення цих коштів позивачеві.
Доказів належного виконання зобов`язання із повернення позики у строк, вказаний в розписці (а саме: за першою вимогою ОСОБА_1 ), відповідачем надано не було.
При цьому, суд бере до уваги той факт, що відповідач була обізнана про подання ОСОБА_1 позову до неї про стягнення боргу за розпискою, але за весь час перебування даної справи на розгляді у суді вона не вжила заходів для повернення боргу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір у даній справі має бути стягнуто з відповідача у сумі 840,80 грн. на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 3, 16, 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 128 ч.11, 133, 141, 223 ч.4, 247 ч.2, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Каретник Ю. М.