Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
23.12.2021 2/394/389/21
У Х В А Л А

п р о з а к р и т т я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

23 грудня 2021 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Новоархангельському районі Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Учасники в судове засідання не з`явились.

Разом з тим суд зауважує про те, що неявка учасників не є перешкодою для проведення підготовчого судового засідання та ухвалення на цій стадії цивільного процесу рішення про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

В ст. 189 ЦПК України перелічено завдання підготовчого судового засідання.

В розумінні ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (мета підготовчого судового засідання). Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі (строк проведення підготовчого судового засідання).

З положень ч. 1 ст. 197 ЦПК України слідує, що підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

В ч. 2 ст. 198 ЦПК України перелічено випадки відкладення підготовчого засідання, зазначені у вказаній частині підстави відсутні, від сторін не надійшло будь-яких клопотань, що унеможливлювали проведення підготовчого судового засідання.

В ході підготовчого судового засідання представником відповідача до суду було надіслано відзив, в якому останній вказав, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вважав, що провадження у даній справі повинно бути закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

З огляду на вказане у відзиві, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус судів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (ст. 1 КАС України).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

В ст. 20 КАС України розмежовується предметної юрисдикції адміністративних судів.

Так, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Ч. 1 ст. 22 КАС України вказує, що місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Зазначеними нормами законодавцем унормовано порядок розгляду справ адміністративними судами за територіальною та предметною підсудністю, а саме судів загальної та адміністративної юрисдикції.

З приписів ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З аналізу зазначених норм права слідує, що права, свободи чи інтереси осіб можуть захищатися не лише у судах цивільної юрисдикції, а також в адміністративної юрисдикції. При цьому важливе практичне значення має чітке розмежування юрисдикції різних установ.

Можливо визначити, що підвідомчість справ це коло справ, які підлягають розгляду і вирішенню у судах.

Дефініція публічної служби дана у п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, зокрема це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

У ст. 1 Закону України «Про державну службу» зазначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

При вирішенні питання, чи займає особа посаду, яка відносить до посади державного службовця, необхідно встановити, чи подавала вказана особа декларацію до зарахування на посаду, чи приймала особа відповідну присягу, чи мала право на присвоєння спеціального звання чи рангу державного службовця.

Як вбачається з матеріалів, доданих до відзиву представником відповідача, позивачка на даний час обіймає посаду заступника начальника управління начальника відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління Державної казначейської служби України у Новоархангельському районі Кіровоградської області.

Наказом ДКСУ від 19.10.2020 року № 578-о позивачці присвоєно четвертий ранг державного службовця в межах посад державної служби категорії «Б».

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» встановлюються такі категорії посад державної служби: керівників та заступників керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення; керівників державної служби у державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, районів у містах, міст обласного значення; керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів.

На підставі наказу управління ДКС України у Новоархангельському районі Кіровоградської області № 46-к від 22.11.2021 року позивачку відсторонено від виконання посадових обов`язків за посадою державної служби.

Отже в розумінні ст. 20 КАС України даний позов підсудний Кіровоградському окружному адміністративному суду та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (ст. ст. 5, 19 КАС України).

З огляду на зазначене, можливо зробити висновок, що спір, який виник між сторонами у справі стосується проходження позивачкою публічної служби, до чого включається і стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Спір, пов`язаний з проходженням публічної служби, розглядається за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: закриття провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначену норму процесуального права, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тобто не належить до юрисдикції суду (непідвідомча суду).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Отже підставами для закриття провадження у справі є обставини, які підтверджують неправомірність виникнення процесу, неможливість його подальшого продовження та недоцільність його продовження.

З огляду на вмотивоване, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Новоархангельському районі Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та територіально підсудний Кіровоградському окружному адміністративному суду, а тому провадження у справі підлягає закриттю з роз`ясненням позивачці права на звернення за захистом порушених прав до відповідного суду.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. 125 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус судів», Законом України «Про державну службу», ст. ст. 1, 2, 4, 19, 20, 22 КАС України, ст. ст. 1, 2, 19, 189, 196, 197, 198, 200 255, 258, 259, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Новоархангельському районі Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернення з тотожнім позовом в порядку адміністративного судочинства до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст. 256 ЦПК України, що Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Копію ухвали негайно після проголошення направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: