Справа №464/8644/21
пр № 2/464/2199/21
У Х В А Л А

15 грудня 2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Шашуріна Г.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного навчального закладу «Львівське вище професійне політехнічне училище» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та виплати не виплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить: визнати незаконним та скасувати наказ № 42 про відсторонення її від роботи та поновити її на роботі; зобов`язати відповідача виплатити їй не виплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Згідно із ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За вимогами ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У позовній заяві позивач як на підставу звільнення її від сплати судового збору, посилається на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем оспорюється наказ відповідача про відсторонення від роботи на час відсутності щеплення проти COVID-19 без збереження заробітної плати, тобто нею фактично порушується питання про допуск до виконання своїх трудових обов`язків, адже позивача не було звільнено із займаної посади, а лише відсторонено.

Оскільки предметом позову є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання нею своїх трудових обов`язків, а не звільненням із займаної посади, тому доводи позивача про наявність пільг при зверненні до суду з підстав, наведених у позові, судом не приймаються.

Так само не розповсюджується вказана пільга на вимогу про стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи, адже за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Відтак позивач повинна сплатити судовий збір на загальних підставах.

Згідно з ч.3ст.6 Закону України "Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (складає 908 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (складає 11350 грн).

Тому, за подання позову в частині скасування наказу та стягнення заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового та майнового характеру, по 908 грн за кожну вимогу та надати документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі відповідно до заявлених позовних вимог.

Судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК Львiв/Сихівський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38008294

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0013956

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Сихівський районний суд м. Львова (назва суду, де розглядається справа).

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху та відповідно надати позивачу згідно з вимогами ст.185 ЦПК України строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.175-177, 185, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву залишити без руху, надавши позивачеві строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 15 грудня 2021 року та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Г.О.Шашуріна