Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/8533/21
Провадження № 2/644/2822/21
21 грудня 2021 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Демченко І.А.,
Представника 3-ї особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього, 3-я особа у справі Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, -
Позивачкою, 10.09.2021 року, подано до суду відповідний позов. Позивачка просить суд позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити її опікуном малолітнього та стягнути на її користь з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А також стягнути понесені судові витрати.
В обґрунтування позову зазначала, що у її рідного брата ОСОБА_5 є донька ОСОБА_3 , яка є її племінницею, яка мала двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в шлюбі вона не перебувала, виховувала дітей сама, відомості про батьків записані зі слів за ст.135 СК України. ОСОБА_7 завжди дуже халатно ставилась до дітей. Брат багато хворів, донці не допомагав, зі свого боку вона завжди намагалась допомагати ОСОБА_8 , яка дуже часто зловживала алкоголем, вела аморальний спосіб життя, та саме її родина опікувалась дітьми. Одного разу, відповідачка забула забрати дітей з дитячих закладів та адміністрація школи відправила малюків до Служби у справах дітей. З 28.11.2018 року малолітні сини відповідачки перебували на обліку служби, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. З ОСОБА_9 проводилась профілактична робота, бесіди, надавалась допомога, але її ставлення до дітей не змінилось. В кінці липня 2019 року ОСОБА_10 захворів та його відправили до м. Києва, ОСОБА_7 поїхала з дитиною, але ІНФОРМАЦІЯ_4 хлопчик помер. Не зважаючи на це, ставлення ОСОБА_8 до своїх батьківських обов`язків не змінилось, малолітнього ОСОБА_11 відповідачка забрала від них, лише у лютому 2020 року. Потім, 16.03.2020 року, їй зателефонували сусіди ОСОБА_8 та попросили приїхати, коли вони приїхали то побачили ОСОБА_11 в коридорі, а ОСОБА_7 , зачинившись в кімнаті, була в стані алкогольного сп`яніння, тому були вимушені дитину забрати до себе. В липні 2020 року, ОСОБА_7 приїхала по сина, забрала його, але не повідомила де буде з ним проживати, кімнату здала в оренду, хлопчик не пішов до школи, вони його розшукували разом із службою у справах дітей, вчителями, звертались до поліції. 18.09.2020 року ОСОБА_7 привела дитину до неї самостійно та покинула його. Хлопчик перебував в лікувальному закладі, як покинута дитина, а потім вона 23.09.2020 року звернулась до Служби у справах дітей з питання тимчасового влаштування хлопця до її родини, їй такий дозвіл надали. З того часу, хлопчик вже постійно проживає в її родині. Відповідачка до них не приходила, хоча до останнього вони розраховували, що ОСОБА_7 змінить своє ставлення до ситуації. Наразі, відсутність оформлення законних прав на дитину, позбавляє можливості в повному обсязі забезпечувати реалізацію прав дитини. Її родина не заперечує щоб вона була опікуном хлопчика, її кандидатура була предметом оцінювання служби та визнано доцільним призначення її опікуном.
В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, суду пояснила, що вона є рідною тіткою відповідачки. Малолітній ОСОБА_11 , її син, неодноразово опинявся у неї. В останнє, відповідачка привела дитину до неї додому у вересні 2020 року, та не повернулась по нього. ОСОБА_12 питаннями утримання, виховання, догляду за хлопчиком займається вона та її родина. За час перебування ОСОБА_11 у неї він поліпшив свої знання та оцінки в школі, завжди охайний, привітний. Відсутність мами в житті хлопця негативно впиває на можливість вирішувати всі нагальні питання, в тому числі, вона не має можливості оформити декларацію з лікарем, для обстежень та лікувань, у разі потреби, коли хлопчик захворів єдиною можливістю надання йому допомоги було виклик швидкої. Вона є лише дальньою родичкою, а не є опікуном, в розумінні закону. Після подачі позову до суду, відповідачка декілька разів телефонувала дитині, але з різних незнайомих номерів, була нетвереза, хлопчик засмучений. Зі свого боку вона подала всі документи до органу опіки та ними було внесено подання до суду про підтримання її кандидатури у якості опікуна, у разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав. Також, просила стягнути з відповідачки аліменти та судові витрати, хоча й розуміє, що коштів у неї немає.
Відповідачка, в підготовчі засідання 11.10.21, 09.11.2021 року, в судові засідання 06.12.2021, 21.12.2021 року, жодного разу не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась за місцем реєстрації, а також, шляхом надіслання смс-повідомлення та розміщення оголошення на сайті. Будь-яких заяв, відзиву на позов, до суду не подавала.
Представницею 3-ї особи подано до суду висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору, подання про доцільність призначення опікуном над малолітнім, позивачки, у разі задоволення позову про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні представниця подану позовну заяву підтримала та зазначила, що просить прийняти рішення виключно з урахуванням прав та інтересів дитини. Посилалась на те, що неодноразово з відповідачкою проводилась профілактична робота, їй роз`яснювались наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків, за місцем проживання матері та дитини здійснювались постійні виходи та складались акти обстеження умов проживання. Відповідачка запрошувалась на засідання комісії з питання позбавлення її батьківських прав, але не прибула та пояснень не надала. Відсутність законного представника в житті дитини, призводить до порушення її прав. Хлопчик не має можливості повноцінно отримувати лікування, вирішувати питання пов`язані з оформленням документів. Мати, на неодноразові звернення до неї позивачки, залишила їх без належного реагування.
Враховуючи думку позивачки, представниці 3-ї особи, що не заперечували проти розгляду справи заочно, те, що відповідачка належним чином була повідомлена про час та дату розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи заочно.
Суд,вислухавши доводи позивачки, представниці 3-ї особи, свідків, вислухавши думку дитини, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Наразі, хлопчик проживає в родині позивачки, яка є рідною сестрою його дідуся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батька відповідачки, що підтверджується копією паспорту позивачки, копіями свідоцтв про народження її та її рідного брата, батька відповідачки, копією свідоцтва про укладання шлюбу позивачки та зміни прізвища.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
У відповідності зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток.
У відповідності зі ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. У відповідності зі ст.8 Конвенції про права дитини спілкування з дітьми може залежати від віку, стану здоров`я дитини, поводження батьків і інших істотних обставин. У випадку перешкоди в такім спілкуванні батьки можуть звернутися в органи опіки й піклування або суд.
Відповідачкою у справі є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась в м.Харкові, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , є матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією її паспорту та копією свідоцтва про народження дитини. Батько дитини записаний у свідоцтві про народження хлопчика відповідно до вимог ст. 135 СК України, зі слів матері, що підтверджується відповідною копією актового запису.
Також, ОСОБА_3 , є матір`ю ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в м. Київ, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та смерть дитини.
Відповідно до листа Департаменту служб у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей ХМР, від 23.09.2020 року, на ім`я головного лікаря КНП «Міська багатопрофільна лікарня №18», Департамент не заперечував проти повернення малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на проживання до ОСОБА_1 .
За даними інформації від 24.03.2021 року №01-45/124 Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №88 імені О.Г.Зубарева ХМР, ОСОБА_3 , характеризується незадовільно, участі у навчанні дитини не приймала, батьківські збори не відвідувала, дитина була часто неохайна, не завжди хлопчик мав приладдя для навчання та знання знаходились на достатньо низькому рівні. Зазначено, що мати інколи приходила до школи, забрати дитину, в не тверезому стані, викликалась поліція, складались протоколи. Окрім того, були випадки, коли дитину взагалі не забирала мати. У вересні 2020 року хлопчик не приступив до занять, за місцем проживання не було ані дитини, ані матері, заяв від неї не надходило, тому було подано заяву до поліції.
За даними інформації від 24.03.2021 року №01-45/125 Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №88 імені О.Г.Зубарева ХМР, ОСОБА_1 , характеризується позитивно. Зазначено, що вона завжди забирала дитину до своєї родини, коли він опинявся в складній ситуації. З вересня 2019 року по грудень 2019 року, коли хлопчиком опікувалась саме ОСОБА_13 , він покращив рівень знань, постійно був підготовлений до уроків, не пропускав заняття без поважних причин, приходив завжди охайний. ОСОБА_13 не пропустила жодних батьківських зборів, завжди цікавиться навчальним процесом. Коли дитина з березня по квітень 2020 року перебувала на дистанційному навчанні з ОСОБА_1 , також завжди був готовий до занять, всі домашні завдання були виконані, знання досягли достатнього рівня по всіх предметах. ОСОБА_1 приймає участь у розвитку дитини, сприяє відвідуванню театру, кінотеатру, екскурсіям. Коли дитина не прибула у вересні 2020 року до школи, ОСОБА_1 повідомили що хлопчик був з матір`ю, приймала активну участь у пошуках, тримала зв`язок із поліцією, службою у справах дітей. Наразі, дитина перебуває у ОСОБА_1 , хлопчик доглянутий, фізично здоровий, емоційно врівноважений, завжди готовий до уроків.
В судовому засіданні за клопотанням позивачки допитано двох свідків. Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, раніше дуже часто бачила дитину у ОСОБА_15 , а з минулого року хлопчик постійно проживає в її родині. До неї, як до педіатра, зверталась позивачка за консультацією, нажаль, оскільки позивачка не має законних повноважень представляти дитину, вони не мають можливості укласти декларацію з лікарем та отримувати медичну допомогу в загальному порядку, лише екстрену допомогу. Зазначала, що знає і ОСОБА_16 , знайома з нею з 2012 року, спілкувались, тоді вона жила у ОСОБА_15 , вживала алкоголь, дуже часто бачила її нетверезу. Підтвердила, що в останнє бачила ОСОБА_16 1,5 2 роки назад, хлопчика бачить постійно, він охайний, привітний. Знає, що всіма питаннями навчання, виховання та утримання займається родина позивачки.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що є сусідкою позивачки, знає, що дитина ОСОБА_18 постійно проживає у позивачки вже понад 2 роки, до того, як він почав постійно жити у ОСОБА_15 , майже кожні вихідні вона його забирала від матері до себе. Знає, зі слів ОСОБА_15 , що племінниця дитину покинула, не займається, вживає алкоголь, веде аморальний спосіб життя. Бачила в останнє ОСОБА_16 більше року тому, вони приходила до ОСОБА_15 , влаштувала сварку під будинком, кричала, потім пішла. Підтвердила, що дитиною опікується родина ОСОБА_15 .
Тобто, фактично, всі заходи пов`язані із утриманням, вихованням, розвитком, дотримання медичних рекомендацій, здійснює позивачка у справі, за час перебування дитини під її опікою він значно підвищив рівень знать, емоційно стабільний, фізично здоровий, під час відвідування школи охайний. Відповідачка у справі участь у житті дитини не приймає даних про звернення до органів опіки та суду щодо наявності перешкод в спілкуванні матеріали справи не містять, не було надано таких доказів і відповідачкою.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до наданого суду висновку органу опіки та піклування Департаменту служб у справах дітей від 06.10.2021 року за №551, визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 .
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд, дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком органу опіки, оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після дослідження всіх обставин справи, враховано в сукупності дані закладу освіти, поведінку самої ОСОБА_3 , з якої неодноразово проводились профілактичні бесіди, та насамперед, інтереси дитини.
В судовому засіданні було вислухано думку малолітнього ОСОБА_4 , який пояснив, що він проживає із бабусею та дідусем, так він називає позивачку та її чоловіка. Вони про нього дбають, він навчається в школі, з уроками завжди допомагає бабуся, із захопленням повідомив, що підтягнувся по навчанню, у нього добрі оцінки. Повідомив, що дуже хоче залишитись у бабусі та дідуся, йому там добре. Казав, що мати вживала алкоголь, залишала його самого, має погані спогади про це. Коли він вже проживав постійно у бабусі та дідуся, мати телефонувала декілька разів з різних номерів, але він чув по голосу, що вона не твереза. Із днем народження та світами мати його не вітала, ображається на мати. Також повідомив, що дуже полюбляє комп`ютерні ігри. Під час надання пояснень дитина поводилась дещо схвильовано, відчувалась образа на мати, але наполягав на тому, щоб його вислухали. Дитина одягнена охайно, в спілкуванні відкритий, привітний, ввічливий.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що вимоги позову щодо позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню та таке рішення відповідає інтересам дитини.
Відповідно до ст. 243 Сімейного Кодексу України, опіка встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
До суду подано подання Департаментом служб у справах дітей від 07.12.2021 року №674 про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном малолітнього ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 працює з травня 2017 року на посаді диспетчера служб перевезень ТОВ «Аметрін ФК», позитивно характеризується за місцем роботи. За даними Департаменту служб у справах дітей по Немишлянському району від 21.01.2021 року, позивачка була взята на облік, як потенційний опікун.
Із змісту подання також вбачається, що було перевірено дані про особу ОСОБА_1 , яка мешкає з чоловіком, сином,1996 року народження, та малолітнім двоюрідним онуком ОСОБА_19 . Проведено обстеження житлово-побутових умов проживання позивачки, встановлено наявність окремого спального місця для хлопчика, місця для занять та відпочинку, наявність продуктів харчування, предметів гігієни, одягу, шкільного приладдя. На обліках в психоневрологічному, наркологічному, туберкульозному, дерматовенерологічному диспансерах не перебуває, хронічних захворювань, які б перешкоджали вихованню та утриманню дітей, не має. До кримінальної відповідальності не притягалась, непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Члени родини заявниці також на відповідних обліках не перебувають, підтримують позицію ОСОБА_1 взяти під опіку хлопчика.
Враховуючим наведене, а також думку дитини, що була за її згодою та бажанням, вислухана в судовому засіданні, суд вважає за можливе задовольнити подання органу опіки та піклування та призначити опікуном над малолітнім ОСОБА_11 , - позивачку.
Відповідно до вимог ст.182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
При визначенні розміру аліментів суд враховує, що малолітня дитина проживає із позивачкою, даним рішенням вирішено доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, призначення опікуном позивачку, а тому, враховуючі положення ст.183 СК України, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Розмір аліментів, що заявлений до стягнення відповідає визначеному розміру встановленому законом. Відповідачкою не було надано суду доказів, щодо наявності обставин для визначення розміру аліментів в меншій частці від її доходу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Але при цьому, суд враховує, що саме рішенням суду задоволено подання органу опіки та надано відповідний статус позивачці, як опікуну над малолітньою особою, тому, на думку суду, аліменти підлягають стягненню саме з моменту проголошення рішення суду.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачкою при подачі позову за вимоги про позбавлення батьківських прав судового збору в сумі 908 гривень, та повним задоволенням позовних вимог, суд вважає, що з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати. Також, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 гривень за вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка від їх сплати звільнена.
Керуючись ст.ст. 6, 19, 141, 150, 155, 157, 164, 165, 180, СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 95, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Подання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про призначення опікуна задовольнити. Призначити опікуном малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня проголошення рішення, а саме з 21.12.2021 року, та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
Повний текст рішення виготовлений 23.12.2021 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції.
Головуючий: суддя О.В. Бугера