ЄУН № 337/4938/20
Провадження № 2/337/280/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ШиріноїС.А.
за участю секретаря Бикової С.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому район (Орган опіки та піклування), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловою площею,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому район (Орган опіки та піклування), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловою площею. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 та зареєстрована в ній. Крім нього у вказаній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 зі своїм малолітнім сином - ОСОБА_3 , яка доводиться позивачу племінницею. Останні не мешкають в спірній квартирі з часу реєстрації , ніяких речей відповідачів в квартирі немає, але вони залишається бути зареєстрованими за вказаною адресою . На відповідачів нараховуються комунальні платежі, які сплачує позивач, що ставить його у скрутне матеріальне становище . Позивач просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме : квартирою розташованою за адресою : АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 11.12.2020 року справа прийнята до провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представником позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю та позивача . На задоволені позову наполягає в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, причину відсутності суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Повідомлень щодо поважності причин їх відсутності, заяви про слухання справи за їх відсутністю та відзиву на позов до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської, відповідачі зареєстровані за адресою зазначеною в позовній заяві , куди й надсилались судові повістки, але поштовий конверт повернувся на адресу суду із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважаних причин.
Представник третьої особи в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи , просить ухвалити рішення суду на підставі наявних у суду матеріалів справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.
В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
З урахуванням положень ст.ст.223, ч.4 ст.280 ЦПК України , думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що відповідно до ст.55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2020 року після смерті ОСОБА_4 , позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Позивач зареєстрований за вказаною адресою, крім нього у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі.
Відповідно до відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 12.11.2011 року по теперішній час. ОСОБА_3 також зареєстрований за вказаною адресою з 07.05.2018 року і по теперішній час.
Відповідач ОСОБА_2 зі своїм малолітнім сином - ОСОБА_3 , яка доводиться позивачу племінницею, не мешкають в спірній квартирі з часу реєстрації , ніяких речей відповідачів в квартирі немає, але вони залишається бути зареєстрованими за вказаною адресою . На відповідачів нараховуються комунальні платежі, які сплачує позивач, що ставить його у скрутне матеріальне становище .
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє,розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 в спірній квартирі ніколи не проживали, але залишається бути зареєстрованою за вказаною адресою, тому, відповідно до ст. 405 ЦК України відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст.319,321,405 ЦК України, ст.ст. 2,4,5,12, 13, 76, 81-83, 89, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому район (Орган опіки та піклування), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловою площею,- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за адресою : АДРЕСА_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня ухвалення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя С.А. Ширіна

26.02.2021