Справа № 192/1816/20
Провадження № 2/192/542/21
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Стрельникова О.О.

за участю: секретаря судового засідання Корота Л.С.,

представника позивача адвоката Черкавського Ю.С.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01 жовтня 2011 року він уклав шлюб з відповідачкою, про що Муніципалітетом району Багджилар, Турецької республіки, був зроблений запис в книзі реєстрації шлюбів том №1183 сторінка №44. За період шлюбу спільних дітей немає.

Позивач посилається на те, що подружні стосунки між ними не склалися через різні характери, відсутність взаєморозуміння і довіри та неможливість подальшого нормального спільного проживання. Все це призвело до втрати почуттів між ними та того, що сімейні стосунки між ними припинилися в 2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2021 року, що зареєстрований ОСОБА_3 , Турецької республіки, запис в книзі реєстрації шлюбів том №1183 сторінка №44, дана обставина підтверджується міжнародним свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 видане 01 жовтня 2011 року Муніципалітетом району Багджилар, Турецької республіки (140 зворот).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане 16 грудня 2016 року Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 151).

Спільне життя подружжя не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння і довіри та неможливість подальшого нормального спільного проживання.

Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони з 2014 року припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу.

Крім того, у відповідачки в період шлюбу народилась дитина від іншого чоловіка, що свідчить про те, що інтересів збереження шлюбу немає.

Статтею 23 Угоди між Україною та Турецькою республікою Про правову допомогу та співробіцнитво в цивільних справах, ратифікована Законом України №2605-ІІІ від 05 липня 2001 року та набула чинності 02 травня 2004 року - якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу та роздільне проживання один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони і один з них проживає на території однієї Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін мають юрисдикцію розглядати справу. У цьому випадку вони застосовують законодавство своєї держави.

Таким чином, суд враховуючи, що відповідачка проживає на території України до спірних правовідносин застосовує норми законодавства України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідачки, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 68).

На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , громадянином Турецької республіки, який мешкає: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , Стамбул, серія та номер паспорту НОМЕР_3 та ОСОБА_1 , громадянкою України, яка мешкає: АДРЕСА_2 , серія та номер паспорту НОМЕР_4 , що зареєстрований 01 жовтня 2011 року Муніципалітетом району Багджилар, Турецької республіки, запис в книзі реєстрації шлюбів том №1183 сторінка №44.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 23 грудня 2021 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.