Справа №490/4980/21
Провадження №2/489/2567/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь відшкодування: матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2600 грн. 00 коп.; витрати на проведення звіту у розмірі 2500 грн. 00 коп.; судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. 00 коп.. Мотивуючи вимоги тим, що 30.11.2020в м. Миколаєві по проспекту Центральному, 313 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу Lancia, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Mercedes Benz 313 CDI, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Mercedes Benz 313 CDI, державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.12.2020, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Згідно Звіту № 154/12-20 складеного 10.01.2021, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes Benz 313 CDI, державний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталося 30.11.2020, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових складає 3438,34 грн. За проведення звіту нею було сплачено 2500,00 грн. АТ «Просто-страхування» виплатило страхове відшкодування, за вирахуванням франшизи у розмірі 2600,00 грн., у розмірі 838,38 грн. За проведення звіту нею було сплачено 2500,00 грн. Вказує, що страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати на ремонт транспортного засобу позивача, а тому з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими виплатами та реальними витратами, понесеними позивачем на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.07.2021, цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2021, цивільну справу прийнято до провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Автомобіль марки Mercedes Benz 313 CDI, державний номер НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

30 листопада 2020 року о 14-50 годині в м.Миколаєві по пр.Центральному, біля будинку №313 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Lancia Lybra» номерний знак НОМЕР_4 , в порушення п.2.3 б, 13.1 Правил дорожнього руху, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, під час перестроювання не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10.12.2020, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Частина 4 ст. 82 ЦПК України вказує на те, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З метою визначення вартості матеріального збитку, ОСОБА_3 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 ..

З висновку за звітом № 154/12-20 про оцінку вартості автомобіля Mercedes Benz 313 CDI, державний номер НОМЕР_2 від 10.01.2021, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Mercedes Benz 313 CDI, державний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталося 30.11.2020, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, складає 3438 грн. 34 коп.

За проведення експертизи ОСОБА_3 сплачено 2500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 44 від 15.12.2020 та Актом № 154/12-20 прийому передачі виконаних робіт від 10.12.2020.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за особою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного виплаває, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права.

ВС наголосив, що стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку, згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Як вбачається з листа АТ «Просто-страхування» від 15.03.2021 за вих. № 04-687, б страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та за вирахуванням 2600,00 грн. франшизи, тобто у розмірі 838,38 грн.

Оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Судом враховано, що різниця між виплаченою особі страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлюваного ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2018 року у справі №910/9396/17 зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2018 року у справі №757/22706/15-ц (провадження № 61-4507св18) дійшов висновку, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника ПДВ послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

За таких обставин саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин суд вважає, що відповідач, має компенсувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 2600 грн. 00 коп.; витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2500 грн. 00 коп., всього на загальну суму 5100 грн. 00 коп.

Щодо вимог про стягнення з відповідача понесені позивачем судові витрати суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження судових витрат, суду надані: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВЕ № 1041626 від 16.06.2021; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії МК № 001354 від 27.04.2018., Договір №72 про надання правової допомоги, квитанцію про сплату на суму 300грн, Акт наданих послуг №26/10 від 07.10.2021.

Зазначені документи в повному обсязі підтверджують витрати позивачки на правничу допомогу, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ОСОБА_1 сума витрат на послуги адвоката.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Частина 2 ст. 141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню витрати на проведення звіту про оцінку автомобіля у розмірі 2500грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 2600грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 3000грн та витрати на проведення звіту про оцінку автомобіля у розмірі 2500грн.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «23» грудня 2021 року.