Справа №751/5216/21
Провадження №4-с/751/24/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Іскра К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк», на дії та рішення державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Чернігівської області щодо відмови зняття арешту з майна боржника в межах ВП №30930948 від 30.01.2012; зобов`язати державного виконавця постановою зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного 30ю01ю2012 року за для забезпечення виконання ВП №30930948.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що в рамках виконавчого провадження №30930948 від 30.01.2012 року, відкритого державним виконавцем Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа №2-1332/11, виданого 16.11.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова щодо стягнення з нього на користь ПАТ Банк «Демарк» 25307,58 грн., було накладено арешт відповідною постановою від 30.01.2012 року на його майно. Згідно відомостей, наданих виконавчою службою, 26.03.2014 року виконавче провадження було завершено на підставі п.4 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» чинного на момент вчинення відповідних дій. Вказує, що після завершення виконавчого провадження арешт не був скасований. Факт обтяження його власності є втручанням у його вільне володіння майном і відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника.

Заявник в судове засідання не з`явився. Про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку.

Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не з`явився. Від суб`єкта оскарження надійшов відзив на скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.07.2021 року Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) надав відповідь №45455/1923-39/21 на заяву ОСОБА_1 стосовно закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна ОСОБА_1 накладеного державним виконавцем Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 30930948 від 30.01.2012 року, зі змісту якої вбачається, що при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 07.07.2021 на виконанні у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). В той же час, згідно даних Спецрозділу АСВП, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 30930948 з виконання виконавчого листа №2-1332/11 виданого 16.11.2011 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ПАТ Банк «Демарк» 25307,58 грн. боргу. Постановою про арешт майна боржника ВП № 30930948 від 30.01.2012, винесеною державним виконавцем в ході примусового виконання рішення, на майно боржника було накладено арешт. 26.03.2014 виконавче провадження було завершено на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 606-14) в зв`язку з не здійсненням авансування на проведення виконавчих дій стягувачем. Всі матеріали завершених виконавчих провадження з виконання зазначених вище виконавчих документів були передані до архіву та на даний час знищені у зв`язку із закінченням їх терміну зберігання. Також повідомлено заявника про підстави для зняття виконавцем арешту з майна (коштів) боржника або його частини відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» та про відсутність правових підстав для зняття арешту з майна заявника (а.с. 9-10).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд, розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року у справі 320/2494/20 зазначив, що позивач який є боржником перед банком, є стороною виконавчого провадження. У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 № 6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі 320/5432/18. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно до ч. 1 п.4 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження», (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування.

Згідно положень ст. 50 ч. ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» №606- XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В силу ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Враховуючи ті обставини, що виконавчий документ повернутий стягувачу, повторно на примусове виконання не надходив, при цьому при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу накладений раніше арешт не знято, існування даного арешту до цього часу без наявності виконавчих проваджень порушують права заявника як власника майна, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Центрального відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Чернігівської області щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , при поверненні виконавчого документа без виконання у виконавчому провадженні № 30930948.

Зобов`язати Центральний відділ Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Чернігівської області вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у виконавчому провадженні № 30930948.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю. К. Овсієнко