Ухвала

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 193/561/20

провадження № 61-20228ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Софіївська селищна рада Софіївського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівна, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року у вказаній вище справі, в якій просила скасувати цю ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Дана касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження.

За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Оскаржена ухвала апеляційного суду прийнята 06 серпня 2021 року, повний текс якої складений - 06 серпня 2021 року. Касаційна скарга ОСОБА_4 подана до Верховного Суду 16 листопада 2021 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, тобто з пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України, оскільки останнім днем цього строку було (з урахування вихідних) - 06 вересня 2021 року.

У касаційній скарзі заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року посилаючись на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки 26 жовтня 2021 року вона дізналася про існування оскаржуваної ухвали, коли перевіряла на офіційному сайті «Судова влада» час та дату судового розгляду у даній справі. Цього ж дня звернулася до Софіївського районного суду із заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та лише 01 листопада 2021 року ознайомилася із оскаржуваною ухвалою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Додана до касаційної скарги заява про ознайомлення із матеріалами справи не може вважатися належним доказом на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної ухвали, оскільки з неї неможливо встановити чи було отримано копію оскаржуваної ухвали в цей день і чи отримано її заявником вперше, а також вказане не підтверджує порушення апеляційним судом порядку вручення судового рішення.

За таких обставин, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на касаційне оскарження з наведених підстав.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Несвоєчасне отримання копії судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок касаційного оскарження, а може бути лише підставою для його поновлення у разі подання відповідної заяви з наданням доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

З урахуванням наведеного на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження заявник має надати відповідну довідку суду про дату отримання судового рішення апеляційного суду або інші належні докази (копію конверту, копію рекомендованого повідомлення чи копію трек-коду поштового відправлення) в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, докази з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПКУкраїни, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Софіївська селищна рада Софіївського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Любов Іванівна, про визнання заповіту недійсним залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 січня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко