ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/292/21 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивача ОСОБА_1 , його представника

ОСОБА_2 , представника відповідача Опанасенка Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року (головуючий суддя Грицай К.М., повний текст рішення складено 09 грудня 2020 року) у справі № 607/23472/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 26516,02 грн. та 6432 грн. понесених судових витрат на проведення експертиз.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 19 листопада 2018 року о 18 год. 07 хв., по вул. Бандери, 14 у м. Тернопіль, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Audi A5, н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 . Дана дорожньо-транспортна пригода була зафіксована в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 19.11.2018 р. 21 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав повідомлення потерпілого щодо події (ОСЦПВ) до ПрАТ «УТСК». Відповідачем ПрАТ «УТСК» складено страховий акт №659-18, яким встановлений розмір матеріального збитку, завданого позивачу у розмірі 2609,07 грн. Не погодившись із сумою страхового відшкодування у розмірі 2609,07 грн. позивач звернувся до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, де було надано висновок експерта №864 від 15.03.2019 р. судової транспортно-трасологічної експертизи по заяві ОСОБА_1 . Відповідно до даного висновку пошкодження лівих передньої та задньої дверок представленого для досліджень автомобіля Audi А5, р.н. НОМЕР_3 , утворені внаслідок контактування з достатньо масивним твердим предметом, яким міг бути інший транспортний засіб, а деформуючі зусилля при цьому були спрямовані ліву сторону автомобіля в напрямку спереду назад та дещо зліва направо до його повздовжньої осі . 08 квітня 2019 року, позивач уклав договір із судовим експертом ОСОБА_4 , про проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля Audi А5 р.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експерта № 217/19 судової автотоварознавчої експертизи згідно договору з ОСОБА_1 складеного від 16 травня 2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Audi А5 Sportbak 1/8 TFSI (В8) 8ТА03Н Mulfitronic р.н.з. НОМЕР_2 , станом на час проведення огляду, становить: 30125 грн. 09 коп. (тридцять тисяч сто двадцять п`ять гривень 09 копійок) (додаток №13).

Відповідачем ПрАТ «УТСК», було сплачено страхове відшкодування у сумі 2609,07 грн., а вартість матеріального збитку встановлена експертом становить 30125 грн. 09 коп., ПрАТ «УТСК», не оплачено страхового відшкодування у сумі 27516,02 грн. Дана сума позивачу не виплачена, тому право позивача є порушеним, йому не відшкодовано матеріального збитку завданого у ДТП, у розмірі 27516,02 грн. З врахуванням наведеного, просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 26516 (двадцять шість тисяч п`ятсот шістнадцять) грн. 02 коп., а також понесені позивачем судові витрати на залучення експерта в сумі 6432 (шість тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп., сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судовий експерт ОСОБА_5 об`єктивно та неупереджено провів трасологічну експертизу та прийшов до висновку про фізичну (висота пошкоджень) та морфологічну (слідоутворення) неспроможність пояснень позивача щодо механізму утворення пошкоджень на автомобілі Audi А5, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Просив взяти до уваги саме висновок експерта ОСОБА_5 у трасологічному дослідженні, який більш близький до істини, ніж показання Позивача. Суд всупереч висновку трасологічної експертизи, стягнув зі Страховика всю вартість відновлювального ремонту автомобіля Позивача, навіть за ті пошкодження, які фізично не могли бути завдані автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Компенсація вартості проведених експертиз на суму 6432,00 грн. не відповідає вимогам Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» так як законодавець ясно і чітко вказав, що єдиною підставою для відшкодування Страховиком потерпілому витрат на проведення експертизи (дослідження) є несвоєчасне направлення Страховиком свого представника для визначення причин настання ДТП та розміру збитків.

В даному випадку, несвоєчасність направлення Страховиком свого представника спростовується матеріалами справи та письмовими доказами, отже жодних підстав для компенсації Позивачу витрат на проведення експертиз немає. Позивач проводив експертизи за власним бажанням, а тому витрати понесені Позивачем на їх проведення Страховиком не відшкодовуються.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 4000 гривень у якості відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Вважає рішення суду законним.

У судовому засіданні представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» Опанасенко Б.Ю. апеляційну скаргу підтримав, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 19 листопада 2018 року о 18 год. 07 хв., по вул. Бандери, 14 у м. Тернопіль, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Audi А5, н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Дана дорожньо-транспортна пригода була зафіксована в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 19.11.2018 р. ОСОБА_3 свою вину у даній ДТП визнав повністю.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , на момент ДТП була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АМ8087769 ПрАТ «УТСК».

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , транспортний засіб марки «Audi А5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

21 листопада 2018 року, ОСОБА_1 подав повідомлення потерпілого щодо події (ОСЦПВ) до ПрАТ «УТСК».

21 листопада 2018 року було оглянуто автомобіль «Audi А5», реєстраційний номер НОМЕР_2 представником СК ОСОБА_6 за присутності потерпілого ОСОБА_1 , про що складений акт огляду транспортного засобу, у якому зафіксовано виявлені технічні пошкодження.

Згідно складеного страхового акту №659-18 від 28.01.2019 року, сума страхового відшкодування становить 2609,07 грн., з яких 3609,07 грн. - розмір матеріального збитку, 1000 грн. - франшиза.

11 лютого 2019 року відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 2609,07 грн. в якості страхового відшкодування за спричинену ДТП шкоду.

Згідно Висновку експерта №864 судової транспортно-трасологічної експертизи від 15 березня 2019 року, пошкодження передньої та задньої дверок автомобіля "Audi А5", реєстраційний номер НОМЕР_2 утворені внаслідок контактування з достатньо масивним твердим предметом, яким міг бути інший транспортний засіб, а деформуючі зусилля були спрямовані ліву сторону автомобіля в напрямку спереду назад та дещо зліва направо до його повздовжньої осі. Пошкодження на лівій стороні автомобіля (за винятком сліді ковзання на передніх і задніх лівій дверках), з технічної точки зору, могли бути утворені одномоментно, внаслідок зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, н.з. НОМЕР_1 . Встановити час утворення комплексу пошкоджень у верхній частині лівої сторони автомобіля "Audi А5", реєстраційний номер НОМЕР_2 по відношенню пошкоджень на нижній частині передньої і задньої лівих дверок, які могли утворитись під час ДТП, не видалось можливим, оскільки дані пошкодження локалізовані в різних місцях і не накладаються одні на одні.

З висновку експерта ОСОБА_4 № 864 від 15 березня 2019 року, вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля "Audi А5" Sportbak 1/8 TFSI (В8) 8ТА03Н Mulfitronic, реєстраційний номер знак НОМЕР_2 , станом на час проведення огляду, становить 30125,09 грн. При цьому оцінювачем у висновку також зазначено коефіцієнт фізичного зносу деталей - 0,32.

ОСОБА_1 сплатив за проведення експертизи 6432,00 грн., що підтверджується Договором № 864/865 від 26 лютого 2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 217/19 від 16 травня 2019 року, квитанцією № ПНІ463 від 26 лютого 2019 року та квитанцією за експертизу рахунок №136 від 26 лютого 2019 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що сума матеріального збитку, яка має бути стягнута з відповідача становить 26516,02 грн., яка визначається, виходячи із вартості матеріального збитку згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи - 30125,09 грн. за вирахуванням сплаченої суми страхового відшкодування - 2609,07 грн. та франшизи - 1000,00 грн., невиплатою відповідачем позивачу 26516 грн. 02 коп. порушено права останнього.

З таким висновком суду слід погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові), або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови договору.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Із змісту ст. 990 ЦК України та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» слідує, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст. 9, 22, 31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п.п. 36.2, 36.3 ст. 36 даного Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Відповідно до ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Як зазначено у п. 17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 р. №8 «Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах», суд при дослідженні експертного висновку повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Встановлено, що експерт ОСОБА_4 підтримав наданий ним експертний висновок судової автотоварознавчої експертизи та підтвердив необхідність заміни передніх лівих дверей та неможливістю їх рихтування та подальшого використання у зв`язку із виявленими технічними пошкодженнями у вигляді вм`ятин. Із його пояснень вбачається, що необхідність заміни передніх лівих дверей безпосередньо не пов`язано із пошкодженням на автомобілі Audi А5, р.н. НОМЕР_3 , які визначені у висновку експерта № 864 як «слід ковзання в межах центральної частини дверки, який не співпадає з наявним пошкодженнями на автомобілі Шевроле Авео, р.н. НОМЕР_5 як по висоті так і по морфологічних ознаках», а пов`язано із технічними пошкодженнями у вигляді вм`ятин.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про відшкодування шкоди в сумі 26516 грн. 02 коп. є обгрунтовані належними і допустимими доказами.

Суд правильно не прийняв до уваги заперечення представника відповідача щодо необґрунтованості висновку судової автотоварознавчої експертизи, оскільки вони не підтверджені доказами.

Встановлено, що відповідач клопотань про проведення судової експертизи не заявляв.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходить із фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи.

Наведене узгоджується із висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 910/9396/17 у пунктах 4.36.37 постанови від 6 липня 2018 року у справі № 924/675/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав його скасування не має.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 грудня 2020 року залишити без змін.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" в користь ОСОБА_1 4000 грн понесених витрат на правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді