КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1839/20
Провадження № 2/488/397/21 р.
20.01.2021 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,
за участю секретаря судового засідання Кривопішиної О.С.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань суду справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -
26.06.2021 року позивач звернулась до Корабельного районного суду міста Миколаєва із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 75 % понесених нею додаткових витрат на неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 6 412, 49 грн.
В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона та відповідач по справі є батьками неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2012 року розірвано шлюб між сторонами по справі.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач зазначила, що донька ОСОБА_4 , професійно займається синхронним плаванням, з 2015 року і по теперішній час, є вихованкою дитячо юнацької спортивної школи ФСТ «Україна», вчителя ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . На протязі 2018 - 2020 років донька неодноразово відвідувала змагання в різних містах України, таких, як: Харьків, Київ, Одеса. Відвідувала спеціальну платну хореографію, щомісяця, а також донці одноразово було пошите плаття на змагання, загальна сума понесених нею витрат склала 8 549,98 грн.

На підставі зазначеного позивач вважає, що відповідач повинен разом із нею сплачувати додаткові витрати на дитину, а з огляду на те, що в нього пенсія на 25 % більше ніж у неї повинен сплатити їй 75 % від заявлених додаткових витрат.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила про їх задоволення.

Відповідач повідомлений своєчасно та належним чином в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Частина четверта статті 223 ЦПК України, розяснює про наслідки неявки в судове засідання учасника справи: у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги пояснення позивача, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом установлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.04.2012 року розірвано шлюб між сторонами по справі.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Неповнолітня дитина - ОСОБА_4 , професійно займається синхронним плаванням, з 2015 року і по теперішній час, є вихованкою дитячо юнацької спортивної школи ФСТ «Україна», вчителя: ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . На протязі 2018 - 2020 років донька неодноразово відвідувала змагання в різних містах України, таких, як: Харьків, Київ, Одеса. Відвідувала спеціальну платну хореографію, щомісяця, а також донці одноразово було пошите плаття на змагання, загальна сума понесених нею витрат склала 8 549,98 грн.

Позивач вважає, що відповідач повинен разом із нею сплачувати додаткові витрати на дитину, а з огляду на те, що в нього пенсія на 25 % більше ніж у неї повинен сплатити їй 75 % від заявлених додаткових витрат.

Проте, суд не погоджується з твердженням позивача щодо нерівномірного розподілу додаткових витрат, з огляду на наступне.

За змістом ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв`язку із професійним фізичним розвитком дитини синхронним плаванням.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат.

Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України.

У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Позивачем надані до суду усі необхідні докази фактично понесених нею витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Згідно до вимог ч. 1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

За положенням ст.ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, та з урахуванням наданих позивачем доказів, суд приходить до переконання, що 1/2 частина понесених позивачем додаткових витрати для доньки = 8 549, 98 грн. : 2 = 4, 274,99 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої сина.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню в розмірі 1/2 частини від понесених позивачем витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 908,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-259, 280-289, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) 4 274 грн. 99 коп. додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Копію заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Яна Анатоліївна Чернявська