Справа № 442/3507/20 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/2917/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та повнолітню дочку, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 3000 гривень щомісячно, та на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі 2500 гривень щомісячно .

Позов мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач зовсім не надає матеріальної допомоги на утримання дітей і не виконує своїх батьківських обов`язків. Зазначає, що дочка ОСОБА_3 навчається на третьому курсі Тернопільського національного економічного університету заочної форми навчання. Молодша дитина потребує належного інтелектуального, фізичного та духовного розвитку, що пов`язано зі значними матеріальними витратами. Відповідач є працевлаштованим, а тому має змогу утримувати дітей. Діти повністю перебувають на її утриманні. Просить позов задоволити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 10.06.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на час навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.. щомісячно, починаючи з 10.06.2020 до закінчення нею навчання, тобто, до 30.06.2021.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду в частині визначених судом розміру аліментів оскаржив ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним. Зазначає, що постійної роботи він немає, а його середньомісячний дохід становить 6000-8000 грн. Звертає увагу на відсутність доказів щодо можливості ним сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн. в місяць на його дітей. Звертає увагу, що старша дочка навчається на заочній формі навчання, є працевлаштованою в зв`язку з чим має можливість самостійно забезпечити себе коштами навчання.

В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2020 року в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Також просить змінити рішення в частині стягнення аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ухваливши стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1500 грн.

27 січня 2021 року від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає про законність оскаржуваного рішення та обов`язок відповідача щодо утримання своїх дітей на належному рівні. За наслідками розгляду апеляційної скарги просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

08 лютого 2021 року від відповідача - ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій скаржник зазначає, що він не ухиляється від обов`язку утримання своїх дітей, Просить відхилити відзив та задоволити подану ним апеляційну скаргу.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11 лютого 2021 року, є дата складення повного судового рішення ?? березня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає частково.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на неповнолітню дочку в розмірі 2500 грн. в місяць, суд виходив з тих обставин, що визначений розмір аліментів відповідатиме інтересам дитини, враховуючи її вік, матеріальні потреби, а відповідач в свою чергу має можливість забезпечити такі аліменти.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

Окрім цього, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку яка продовжує навчання, в розмірі 1500 грн. в місяць, суд виходив з тих обставин, відповідач має можливість сплачувати такі аліменти на утримання повнолітньої дочки до закінчення навчання до 30 червня 2021 року, проте, з таким висновком колегія суддів не погоджується.

Судом встановлено наступні обставини справи.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 08.06.2000 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу визначено « ОСОБА_7 ».

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 . ЇЇ батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 . ЇЇ батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки, виданої Нагуєвицькою сільською радою 18.05.2020 за № 377 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї: чоловік ОСОБА_1 , донька ОСОБА_3 , 2001 року народження, та донька ОСОБА_4 , 2006 року народження.

З копії довідки, виданої ТНЕУ № 20 від 05.09.2019 вбачається, що ОСОБА_3 навчається у Тернопільському національному економічному університеті на третьому курсі. Форма навчання - заочна, умови навчання - повна оплата. Завершення навчання - 30.06.2021.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_2 .

З копії трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 вбачається, що 15.10.2015 такому призначено виплату допомоги з безробіття, а 13.04.2016 таку припинено.

З копії квитанції АТ КБ «Приват Банк» від 27.01.2020 вбачається, що ОСОБА_2 оплатила послуги за навчання ОСОБА_3 в розмірі 5400 грн.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Колегія суддів вважає, що відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не доведено неможливості виплачувати ним аліментів в розмірі 2500 гривень на утримання своєї неповнолітньої дочки. Також відповідачем не доведено, що розмір аліментів який він просить встановити для дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 1500 грн., з врахування її віку буде достатнім, справедливим та таким, що сприятиме фізичному, духовному і моральному розвитку дитини, а також сприятиме забезпеченню дитині належних умови для існування.

Рішення суду в цій частині є таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим в цій частині рішення суду сліз залишити без змін.

Що ж до стягнення аліментів на повнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її навчання, слід зазначити наступне.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно з ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 звертаючи до суду 10 червня 2020 року з вимого про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення навчання у Тернопільському національному економічному університеті в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду, долучила лише фотокопію довідки, виданої ТНЕУ № 20 від 05.09.2019 згідно якої, ОСОБА_3 навчається у Тернопільському національному економічному університеті на третьому курсі. Форма навчання - заочна, умови навчання - повна оплата. Завершення навчання - 30.06.2021.

Інших доказів які б свідчили, що ОСОБА_3 в момент звернення до суду з даним позовом продовжує навчання в Тернопільському національному економічному університеті матеріали справи не містять. Окрім цього, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про вартість такого навчання.

Також слід звернути увагу, що ОСОБА_2 в поданій нею в суді першої інстанції відповіді на відзив ствердила, що дочка ОСОБА_3 працює та отримує мінімальну заробітну плату. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції даний факт підтвердився наданою позивачем довідкою про доходи ОСОБА_3 за період з січня 2020 року по червень 2020 року.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, колегія суддів вважає, що позивачем на момент звернення до суду з даним позовом, не доведено факту перебування на навчанні ОСОБА_3 у Тернопільському національному економічному університеті, у зв`язку з чим неможливо встановити чи є потреба в отриманні матеріально допомоги на таке навчання.

За таких обстави, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2020 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_2 аліменти на час навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.. щомісячно, починаючи з 10.06.2020 до закінчення нею навчання, тобто, до 30.06.2021.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - відмовити.

В решті рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник