241/473/19
2/241/19/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Повний текст)

16.02.2021 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В.

при секретарі Небиліченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Першотравневого районного суду Донецької області перебуває вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 269134 грн, мотивована тим, що згідно договору позики (розписки) від 13.04.2005 позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ОСОБА_2 позику у сумі 87450 гривень з зобов`язанням повернути її до 13.06.2005. Позика не повернута до теперішнього часу. Рішенням Першотравневого районного суду від 10.12.10, яке було змінено рішенням апеляційного суду Донецької області від 13.04.11 по справі №2-2102-10 та рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 06.07.2016, зміненим рішенням апеляційного суду Донецької області від 25.08.2016 по справі № 241/496/16-ц, з відповідача стягнута сума боргу станом на 13.04.2016. На теперішній час рішення судів не виконані та борг не стягнуто. Вважає, що відповідно до діючого законодавства станом на 13.04.2019 з відповідача належить до стягнення сума за прострочення повернення боргу за наступним розрахунком.

Так, сума відсотків за ставкою НБУ за користування позикою в сумі 87450 за період з 13.04.2005 по 13.04.2019 станом на 13.04.2019 належить до стягнення у розмірі 144607 грн згідно наведеного у позовній заяві розрахунку.

Розмір інфляційних збитків за липень 2005 року січень 2019 року становить 538,3%, тому сума інфляційних збитків становить 383293 грн. (87450*(538,3-100):100).

Три відсотки річних за прострочений період позики за період з 13.06.2005 по 13.04.2019 (13,8 років) становить 36204 грн, виходячи з розрахунку: 87450*3%:100*13,8 років=36204 грн.

Таким чином належить до стягнення в рахунок погашення заборгованості за договором позики станом на 13.04.2019: сума позики 87450 грн; відсотки 144607 грн; інфляційні збитки 383293 грн; три проценти річних 36204 грн, а всього 651554 грн

Зазначає, що раніше за попередніми рішеннями Першотравневого районного суду від 10.12.2010 та Апеляційного суду Донецької області від 13.04.2011 по справі 2-2102-10 було стягнуто з відповідача на користь позивача відсотки, інфляційні збитки та 3% річних в розмірі 226 927 гривень.

Рішеннями Першотравневого районного суду від 06.07.2016 та Апеляційного суду Донецької області від 25.08.2016 по справі 241/496/16-ц було стягнуто з відповідача на користь позивача відсотки, інфляційні збитки та 3% річних в розмірі 155492 грн.

Отже, позивач зазначає, що на даний момент підлягає до стягнення з відповідача 269134 грн 27-155492=269134), яку просить суд стягнути з відповідача на його користь.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвалою суду визнано обов`язковою явку позивача у підготовче судове засідання. Проте, через складність прибуття позивача у судове засідання, ухвалою суду від 12.11.2019 проведення підготовчого судового засідання вирішено проводити за участю позивача в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 13.03.2020 підготовче провадження було закрито та призначено судовий розгляд. В подальшому позивач неодноразово надавав заяви про розгляд справи без його участі, а тому враховуючи, що він є інвалідом 2 групи та проведенням на території України карантинних протиепідемічних заходів, а також надані відповідачем та її представником заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін.

Відповідач та її представник адвокат Оснач Л.О. в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, з урахуванням наданого відзиву на позов. У відзиві на позов зазначають, що із позовом ОСОБА_1 не згодні, оскільки вважають, що право кредитора нараховувати відсотки за користування чужими грошовими коштами припиняється після закінчення визначеного договором строку позики, а на користь позивача за рішеннями Першотравневого районного суду Донецької області та Апеляційного суду Донецької області були стягнуті сума позики, проценти за користування кредитом, інфляційні збитки і 3% річних. Дані рішення є такими, що набрали законної сили, підлягали виконанню, але не виконані. Але боржник не повинен нести відповідальність за несвоєчасне виконання судових рішень. Тому вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь процентів за користування позиченими коштами з 13.04.2005 по 13.04.2019 не підлягають задоволеною. Щодо інфляційних витрат і 3% річних, то рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26.08.2016 інфляційні витрати за прострочення грошового зобов`язання були стягнуті на користь позивача з 01.07.2013 по 29.02.2016, тобто він пропустив строк позовної давності у цій частині.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно розписки від 13.04.2005, ОСОБА_2 , директор ТОВ «ВіКС» отримала від ОСОБА_1 87450 грн. із зобов`язанням повернути борг до 13.06.2005 (а.с. 4).

Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 10 грудня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто суму боргу, відсотки і інфляційні виплати за період з 13 квітня 2005 року до 20 липня 2010 року у розмірі 180849 грн. Рішення суду першої інстанції було доповнено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 13 квітня 2011 року, яким з неї також було стягнуто відсотки в розмірі облікової ставки Національного банку України. Загальна сума стягнутих грошових коштів становить 226927 грн.

Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 25.08.2016, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто проценти за користування позикою за період з 21.07.2013 по 13.04.2016 у розмірі 77 888,02 грн., інфляційні витрати за прострочення грошового зобов`язання за період з 01.07.2013 по 29.02.2016 у розмірі 70 287,42 грн., три проценти річних за період з 01.07.2013 по 13.04.2016 у розмірі 7 317,05 грн. Загальна сума стягнутих грошових коштів становить 155492,49 грн.

З постанови державного виконавця відділу ДВС Першотравневого районного управління юстиції від 19 травня 2011 року вбачається, що на підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 05.05.2011 було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2102 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 226 927 грн. По теперішній час рішення суду відповідачем не виконано (а.с. 170).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом частини третьої статті 1049 ЦК України не припиняє обов`язку позичальника сплати проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048, та суму передбачену статтею 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки НБУ.

Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року (справа № 6-369 цс 15), який відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права .

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог позикодавця, яке не виконано боржником у справі в повному обсязі, не припиняє правовідносин сторін грошового зобов`язання, не звільняє відповідача по справі від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє права позивача на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, та процентів за договором позики за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України.

Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України, та проценти за договором позики за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суми, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, та проценти відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України за період користування коштами після ухвалення судового рішення, надавши розрахунок, відповідно до якого загальна сума станом на 13.04.2019, що підлягає стягненню становить 269134 грн., (651554 грн. загальна сума розрахована позивачем станом на 13 квітня 2019 року за 13 років та 8 місяців - 226 927 грн. сума вже стягнута за рішенням суду 155492 грн. сума вже стягнута за рішенням суду = 269134 грн.) (а.с. 1-2).

Позивач у позовній заяві просив стягнути відсотки за користування позикою нараховані за ставкою НБУ, які згідно розрахунку, наведеного у позовній заяві, станом на 13.04.2019 складають 144607 грн, стягнуті за попередніми рішеннями судів суми відсотків склали 46078 грн та 77888 грн, а тому станом на 13.04.2019 сума заборгованості по процентам складає 20641 грн.

Також позивач у позовній заяві просив стягнути суму інфляційних збитків, яка згідно розрахунку, наведеного у позовній заяві, станом на 13.04.2019 складає 383293 грн, стягнуті за попередніми рішеннями судів суми інфляційних збитків склали 80016 грн та 70287 грн, а тому станом на 13.04.2019 сума заборгованості по інфляційним збиткам складає 232990 грн.

Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути суму 3% річних, яка згідно розрахунку, наведеного у позовній заяві, станом на 13.04.2019 складає 36204 грн, стягнуті за попередніми рішеннями судів суми 3% річних склали 13383 грн та 7317 грн, а тому станом на 13.04.2019 сума заборгованості по сумі 3% річних складає 15504 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за попередніми рішеннями судів першої і апеляційної інстанцій обчислення процентів за користування позикою проведено за період з 21.07.2013 року по 13.04.2016 року, обчислення сум розміру інфляційних витрат за прострочення грошового зобов`язання проведено за період з 01.07.2013 року по 29.02.2016 , та трьох процентів річних проведено за період з 01.07.2013 року по 13.04.2016.

До суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування позикою, інфляційних витрат за прострочення грошового зобов`язання та трьох процентів річних ОСОБА_1 звернувся 13 березня 2019 року.

Відповідач та її представник звернулися до суду із заявою про застосування до вимог ОСОБА_1 щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем заявлено про даний строк, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в межах строків позовної давності, а саме: стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача процентів за користування позикою за період з 14.04.2016 по 13.04.2019; інфляційних витрат за прострочення грошового зобов`язання за період з 01.03.2016 по 28.02.2019; трьох процентів річних за період з 14.04.2016 року по 13.04.2019, які обчислюються судом за такими формулами :

Стягнення процентів за позикою (стаття 1048 ЦК України) :розмір заборгованості х кількість днів прострочення х ставка НБУ ,% / кількість днів у році х 100 процентів.

Період розрахунку Ставка НБУ, % Кількість днів у періоді грн.

14.04.2016 - 21.04.2016 22 7 368,97 грн.

22.04.2016 -26.05.2016 19 34 1547,75 грн.

27.05.2016 -23.06.2016 18 27 1164,40 грн.

24.06.2016 -28.07.2016 16,5 34 1344,09 грн.

29.07.2016 - 15.09.2016 15,5 48 1782,54 грн.

16.09.2016 - 27.10.2016 15 41 1473,48 грн.

28.10.2016 - 13.04.2017 14 168 5635,14 грн.

14.04.2017 - 25.05.2017 13 41 1277,01 грн.

26.05.2017 - 26.10.2017 12,5 153 4582,14 грн.

27.10.2017 - 14.12.2017 13,5 48 1552,54 грн.

15.12.2017 - 25.01.2018 14,5 41 1424,35 грн.

26.01.2018 - 01.03.2018 16 34 1303,37 грн.

02.03.2018 - 12.07.2018 17 132 5376,38 грн.

13.07.2018 - 06.09.2018 17,5 55 2306,05 грн.

07.09.2018 -13.04.2019 18 218 9401,48 грн.

Всього: 40539,67 грн.

Тобто, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою за період з 14.04.2016 по 13.04.2019 у розмірі 40539 (сорок тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 67 копійок.

Стягнення, відповідно ст.625 ЦК України :

інфляційні витрати: сума боргу х індекс інфляції / 100% - сума боргу

Місяць року за період розрахунку Індекс інфляції, %

березень місяць 2016 101,0

квітень місяць 2016 103,5

травень місяць 2016 100,1

червень місяць 2016 99,8

липень місяць 2016 99,9

серпень місяць 2016 99,7

вересень місяць 2016 101,8

жовтень місяць 2016 102,8

листопад місяць 2016 101,8

грудень місяць 2016 100,9

січень місяць 2017 101,1

лютий місяць 2017 101,0

березень місяць 2017 101,8

квітень місяць 2017 100,9

травень місяць 2017 101,3

червень місяць 2017 101,6

липень місяць 2017 100,2

серпень місяць 2017 99,9

вересень місяць 2017 102,0

жовтень місяць 2017 101,2

листопад місяць 2017 100,9

грудень місяць 2017 101,0

січень місяць 2018 101,5

лютий місяць 2018 100,9

березень місяць 2018 101,1

квітень місяць 2018 100,8

травень місяць 2018 100,0

червень місяць 2018 100,0

липень місяць 2018 99,3

серпень місяць 2018 100,0

вересень місяць 2018 101.9

жовтень місяць 2018 101.7

листопад місяць 2018 101.4

грудень місяць 2019 100,8

січень місяць 2019 101,0

лютий місяць 2019 100,5

Підсумковий індекс інфляції 141,614 %

Період розрахунку Сума боргу, грн. Сума боргу з інфляцією, грн. Інфляційне збільшення боргу, грн.

01.03.2016 -28.02.23841,44 36391,44

Тобто, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати за прострочення грошового зобов`язання за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 року у розмірі 36391 (тридцять шість тисяч триста дев`яносто одна) грн. 44 копійок.

Три проценти річних : сума боргу х процентна ставка / 100% /365 дн. х кількість дн.

Заборгованість Період прострочення Відсотки з по днів Формула

87 450,00 грн. 14.04.2016 року по 13.04.2019 3% 1094 87 450,00*3%/100%/365*1094 7863,31 грн.

Тобто, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних за період з 14.04.2016 року по 13.04.2019 року у розмірі 7 863 (сім тисяч вісімсот шістдесят три) гривні 31 копійок.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування позикою,інфляційних витрат за прострочення грошового зобов`язання та трьох процентів річних-підлягають частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача процентів за користування позикою за період з 14.04.2016 по 13.04.2019 у розмірі 40539,67 грн., інфляційних витрат за прострочення грошового зобов`язання за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 року у розмірі 36391,44 грн., трьох процентів річних за період з 14.04.2016 року по 13.04.2019 року у розмірі 7 863,31 грн.

Крім того, частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору (як інвалід 2 групи), а заявлені позовні вимоги задоволені частково, тому суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 847,77 грн. (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 84794,42 грн. х 100% / 269134 грн. ціни позову = 31,5%), тобто 31,5 % від суми сплаченого судового збору (31,5% х 2691,34 грн. (судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду) / 100% = 847,77 гривень), що складає 847,77 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ч.3 ст.526, 549,625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою за період з 14.04.2016 по 13.04.2019 року у розмірі 40539 (сорок тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 67 копійок, інфляційні витрати за прострочення грошового зобов`язання за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 року у розмірі 36391 (тридцять шість тисяч триста дев`яносто одна) гривень 44 копійок, та три проценти річних за період з 14.04.2016 року по 13.04.2019 року у розмірі 7 863 (сім тисяч вісімсот шістдесят три) гривні 31 копійок, а всього 84794(вісімдесят чотири тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривні 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 847 (вісімсот сорок сім) гривень 77 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.02.2021.

Суддя С.В. Чудопалова