Провадження № 2/161/660/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів.

Ухвалою судді від 30 вересня 2020 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

27 січня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Огородника О.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України. На підтвердження даної обставини, долучено дублікат квитанції від 25.01.2021 року.

16 лютого 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява в якій вказує, що позовні вимоги на даний час не підтримує у зв`язку із задоволенням їх відповідачем після пред`явлення до суду позовної заяви. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 1500 грн. Також розгляд справи просить проводити за її відсутності та відсутності її представника.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання відповідача підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема дубліката квитанції № Р24А911294064С40271 від 25 січня 2021 року, відповідачем ОСОБА_2 сплачено на користь ОСОБА_1 5465 гривеньв графі призначення платежу вказано: Оплата(неустойки) пені по аліментах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що предмет спору відсутній у зв`язку із погашенням відповідачем пені за прострочення сплати аліментів, а тому слід закрити провадження у справі.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України в разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Предметом спору в цій справі є стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів в розмірі 5455,27 гривень.

Разом з тим, суд встановив, що відповідач добровільно сплатив на користь позивача пеню в розмірі 5455,27.

Таким чином, відповідач добровільно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 вже після пред`явлення нею цього позову.

Наведене дає підстави для висновку, що позивач у відповідності до ч. 3 ст. 142 ЦПК України має право на відшкодування понесених нею судових витрат за рахунок відповідача.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Разом з тим, позивач в своєму позові зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. До таких витрат позивач віднесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката Пікуна Б.І. , які склали 1500 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Із наведеного вище слідує, що сторона, яка заявляє вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язана надати відповідні докази, які у причинно-наслідковому зв`язку підтверджують затрачений час на правову допомогу, надану в справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та фактичну передачу виконаних адвокатом робіт, які, зокрема, можуть міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Таким чином, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справа № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15 та інших.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем було подано до суду наступні документи: договір про представництво та надання правових послуг адвоката № 10 від 14 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Пікуном Б.І., додаток №2 до договору, де вказано калькуляцію вартості послуг з надання правової допомоги ОСОБА_3 , акт прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги №10 від 14.05.2020 року датований 16 лютого 2021 року, квитанція від 28 січня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила на рахунок адвоката Пікуна Б.І. 1500 гривень правничої допомоги згідно договору про надання правових послуг адвоката.

Наведене дає підстави для висновку, що витрати позивача ОСОБА_1 на правову допомогу у розмірі 1500 грн. є доведеними, а їх обсяг є співмірним зі складністю справи, а також з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та часом на них затраченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 142, 206, ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів- закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дата складення повного тексту ухвали 19 лютого 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк