Справа № 756/8165/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою політичної партії «Національний корпус» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року у справі за позовом політичної партії «Національний корпус» до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації, та її спростування,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання інформації недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації, та її спростування.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_8 відповідач, використовуючи мережу Інтернет, на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_10, власник якого невідомий, розмістив відеосюжет під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7», в якому булла поширена непарвдива інформація, яка завдає шкоди діловй репутаціі Політичноі парії «Национальний корпус», а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_9».

Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_8 відповідач, використовуючи мережу Інтернет, а саме веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2, власник якого невідомий, у загальному доступі розмістив інформацію з таким тестом: «В Черкассах представителей террористической организации Нацкорпус, напавших на семью нашего сторонника, отпустили под домашний арест. В Запорожье террористическая организация Нацкорпус объявила анонс нападения на наш офіс. Полиция на въезде в город только что ЗАДЕРЖАЛА нашу охрану и ПРОПУСТИЛА Нацкорпус. И это после покушения на убийство в Харькове. Вы понимаете, что на Банковой сидит ОПГ, покрывающая террористов? Вы осознаете, что происходит? По сути, Зеленский обьявил войну части собственного народа. Тупо, открыто.»

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач у мережі Інтернет, а саме веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2, власник якого невідомий, у загальному доступі розмістив інформацію з таким тестом: «Террористическая организация Нацкорпус в Виннице напала на нашого сторонника. Абсолютно безобидного мужчину. Повалили, избивали ногами, сломаны ребра, под угрозой одно легкое. Легко толпой избивать мирных людей, когда тебя покрывают МВД, СБУ и Офис Президента. Гарант одобряет».

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач в мережі Інтернет, а саме - веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 , власник якого невідомий, у загальному доступі розмістив інформацію з таким тестом: «Прямо сейчас в Виннице идет суд над уродом из террористического Нацкорпуса по фамилии ОСОБА_3, избившим до полусмерти ОСОБА_2 . Соратники убийцы приперлись под суд и воняют стандартно - «политические репрессии». Напомню - у урода нашли вещдоки, подтверждающие то, что он руководил избиением. Будем добиваться переквалификации в «покушение на убивство» и 15 лет заключения».

Станом на момент розповсюдження даної інформації за даними сайту ІНФОРМАЦІЯ_3 на вказані дописи відреагувала значна кількість користувачів даних соціальних мереж шляхом натисканням кнопки «Подобається», значна їх кількість поділилася даним дописом на власних сторінках, тобто дану інформацію було доведено до відома значної кількості осіб.

Твердження відповідача в цих відеосюжетах стосуються позивача як політичної партії та фактично звинувачують партію у терористичній діяльності. Зазначає, що політична партія «Національний Корпус» у визначеному законом порядку бере участь у виборах та інших формах політичної діяльності. Твердження відповідача є негативною інформацією про позивача, поданою у формі фактичних даних. Вважає, що така інформація може викликати у значної кількості громадян України помилкове уявлення про те, що позивач дійсно є терористичною організацією, а не політичною партією, наслідком чого може стати зменшення підтримки населенням, відмова виборців підтримувати кандидатів, висунутих на виборах. При цьому інформація відповідачем висвітлена у категоричній, стверджувальній формі та може сприйматися глядачами як встановлений факт, що не лише погіршує ставлення громадян до політичної партії, але і членів партії. Тобто, відповідачем було поширено недостовірну інформацію, яка завдає шкоди діловій репутації партії. Вважає також, що висловлювання відповідача не можуть вважатися оціночними судженнями, є фактичними даними, оскільки в них у категоричній та однозначній формі стверджується про те, що політична партія «Національний Корпус» є терористичною організацією, загоном найманих вбивць та людей за їх переконання. Вказані висловлювання мають офіційно-діловий стиль мовлення та не можуть вважатися гіперболами або сатирою.

Поняття терористичної організації визначено в ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», а саме: терористична організація - стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою ведення терористичної діяльності. Таким чином, своїми висловлюваннями відповідач повідомляє глядачів про те, що партія займається терористичною діяльністю, внаслідок чого глядачі сприймають цю інформацію як встановлений та доведений факт. Крім того, словосполучення «терористична організація» є визначеним законом, не є мовно-стилістичним засобом (гіперболою, сатирою, алегорією), а тому віднесення даного словосполучення до категорії фактичних тверджень, а не оціночних суджень не потребує наявності спеціальних знань в галузі лінгвістики та інших наук.

Розміщення недостовірної інформації про партію як терористичну організацію та найманих вбивць в різних джерелах, різний спосіб та різний час свідчить про умисність дій відповідача та явний намір поширити дану інформацію серед якомога більшого кола осіб і найбільш значної шкоди діловій репутації партії. Крім цього, інформація, поширена відповідачем, пов`язана із звинуваченням у терористичної діяльності та вчинення вбивств з корисливих мотивів.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Політичної партії «Національний Корпус» наступну інформацію:

- поширену відповідачем у відеосюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7», розміщеному за веб- адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, а саме висловлювання: «ІНФОРМАЦІЯ_12»;

«… отряд наемных убийц, террористическая организация, по сути действующая абсолютно легально, и имеющая даже мандат партии, убивает людей за их мнения...».

- інформацію, поширену відповідачем у дописі, розміщеному за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме висловлювання:

« …представителей террористической организации Нацкорпус ...»;

«…террористическая организация Нацкорпус объявила анонс нападения на наш офис ».

- інформацію, поширену відповідачем у дописі, розміщеному за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме висловлювання:

« ..Террористическая организация Нацкорпус в Виннице напала на на нашего сторонника ...»;

- інформацію, поширену відповідачем у дописі, розміщеному за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 ?, а саме висловлювання:

« Прямо сейчас в Виннице идет суд над уродом из террористического Нацкорпуса...».

- зобов`язати відповідача не пізніше 30 календарних днів з дня набрання судовим рішенням законної сили спростувати недостовірну формацію у такий же спосіб, яким вона була поширена, а саме - шляхом розміщення відеосюжету з спростуванням недостовірної інформації на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_10 та допису на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

01.11.2021 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними, а рішення суду - законним і обґрунтованим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Свої вимоги позивач ґрунтував на тому, що протягом червня-липня 2020 року відповідач в мережі Інтернет розмістив ряд відеосюжетів щодо політичної партії «Національний корпус», в якій така партія називалася терористичною організацією, загоном найманих вбивць, які вбивають людей за їх погляди.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із факту не доведення позивачем таких свої посилань, оскільки надані на їх підтвердження електронні докази не можуть вважатися допустимими доказами і бути прийнятими судом.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі.

Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом.

Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

За цим критерієм електронні докази можна поділяти на: 1) зафіксовані учасниками судової справи власноруч (наприклад, власним електронним цифровим підписом); 2) докази, закріплені за допомогою нотаріуса; 3) зафіксовані спеціально уповноваженими особами.

Відповідно до п.п.15.1, 15.12 п.15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

На даний час зазначена система в повному обсязі не функціонує. При цьому в даній справі позивач електронні докази подавав в роздрукованому вигляді без застосування окремих модулів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та без засвідчення таких доказів електронним цифровим підписом.

До початку роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в повному обсязі наданий такий доказ, як електронний носій, без наявності електронного підпису з точки зору ст.ст.78, 100 ЦПК України, не може вважатися допустимим доказом у справі. Дана позиція була висловлена ВерховнимСудом в ухвалі Великої Палати від 14 лютого 2019 року в справі № 9901/43/19 (П/9901/43/19).

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з позицією суду першої інстанції щодо неможливості вважати представлені позивачем електронні докази без їх посвідчення за допомогою електронним цифровим підписом допустимими.

Свою апеляційну скаргу позивач обґрунтовував тим, що у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи наведені положення процесуального закону, позивач вважає, що відповідач визнав факт розповсюдження спірної інформації у своєму відзиві на позовну заяву та наступних письмових поясненнях, наданих до справи. За таких умов, не заперечуючи проти висновків суду щодо недопустимості представлених доказів, апелянт зазначив, що дані обставини не потребували окремого доведення як такі, що були визнані відповідачем

З наведеною позицією апелянта колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем по суті спору до суду першої інстанції було надано відзив на позовну заяву в грудні 2020 року, письмові пояснення по суті справи в березні 2020 року, пояснення представника в судовому засіданні, а до суду апеляційної інстанції - відзив на апеляційну скаргу та пояснення представника в судовому засіданні.

У вказаних заявах та поясненнях сторона відповідача не заперечує факту існування вказаних позивачем інтернет-публікацій та наявність в них критики Національного корпусу. В той же час, суть позовних вимог полягає в тому, що порушення своїх прав позивач вбачає не у самому факті існування таких публікацій та критики в них, а в тому, що такі публікації містять висловлювання, що Національний корпус є «терористичною організацією», «загоном найманих вбивць» та «вбиває людей». В жодному з наданих відповідачем до суду документів, як і у поясненнях представника відповідача в судових засіданнях, не міститься підтвердження того, що оскаржувані інтернет-публікації місять саме ті висловлювання, які позивач поклав основу своєї позиції. За таких умов, не зважаючи на визнання відповідачем самого факту наявності інтернет-публікацій, факт наявності в них конкретних висловлювань щодо того, що Національний корпус є «терористичною організацією», «загоном найманих вбивць», «вбиває людей за їх погляди» потребувало доведення в загальному порядку, чого в даному випадку зроблено не було, оскільки представлені до суду документи не можуть вважатися допустимими доказами, чого, в принципі, не заперечує і сам апелянт.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що апелянтом не було належним чином доведено свої апеляційній вимоги, відтак підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу політичної партії «Національний корпус» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько