ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1348/20 Номер провадження 22-ц/814/431/21Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтавагаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», третя особа ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду із вказаним позовом, остаточно уточнивши позовні вимоги, просила:

- визнати дії відповідача АТ "Полтавагаз" незаконними та протиправними (такими, що порушують її права споживача послуг газопостачання за договором);

- визнати бездіяльність відповідача ТОВ «Полтавагаз Збут» незаконною і протиправною (такими, що порушують її права споживача послуг газопостачання за договором);

- стягнути на її користь з відповідача АТ "Полтавагаз" суму компенсації моральної та матеріальної шкоди в загальному розмірі 10 641,64 грн. (десять тисяч шістсот сорок одна грн. 64 коп.): 9641,64 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказувала, що 05 грудня 2019 року представники АТ "Полтавагаз" здійснили відключення її газового котла від газопостачання, встановили заглушку та пломбу, мотивуючи вказані дії тим, що вона не отримала дозволу на заміну котла.

Вважає що, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачена вимога отримання побутовими споживачами дозволу на заміну газового котла або газової плити, дії АТ «Полтавагаз» щодо припинення газопостачання є незаконними.

Крім того, у відповідь на її письмову претензію ТОВ «Полтавагаз Збут» заперечив той факт, що сталася вищевказана подія.

Зазначала, що вона розцінює вказану відповідь як протиправну бездіяльність, оскільки представник ТОВ «Полтавагаз Збут» повинен був перевірити вказану нею інформацію про обмеження обсягу споживання позивачем газу шляхом опломбування газової труби на місці вчинення правопорушення або звернувшись до АТ "Полтавагаз" із запитом.

Вказувала, що ТОВ «Полтавагаз Збут», переконавшись в достовірності повідомленої позивачем інформації, зобов`язаний був повернути положення, яке передувало порушенню її прав самостійно або надіславши відповідне їй доручення, або надавши їй свою згоду на самостійне відновлення користування газовим котлом.

У зв`язку з незаконним відключенням сума відшкодування матеріального збитку становить за грудень 2019 року-3160,8 грн., за січень 2020 року-2756,52 грн., за лютий 2020 року-1990 грн., за березень 2020 року-1333,64, за квітень 2020 року-400,68 грн., а всього-9641,64 грн.

Моральна шкода, яку вона оцінює в 1000 грн. полягає в тому, що незаконними діями та бездіяльністю відповідача ТОВ «Полтавагаз Збут» їй нанесені фізичні та моральні страждання. Відсутність газопостачання призвело до різкого та значного падіння температури повітря в приміщенні, що призвело до порушення звичайного укладу життя.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Полтавагаз», ТОВ «Полтавагаз збут», третя особа ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що місцевим судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також судом першої інстанції не з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, прохала рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Від ТОВ «Полтавагаз збут» та АТ «Полтавагаз» надійшли відзиви на апеляційну скаргу, у яких останні прохали відмовити у задоволенні апеляційної скарги гр. ОСОБА_1 , а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2020 року залишити без змін.

В обґрунтування відзиву вказували, що оскаржуване рішення ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обгрунтовано їх в рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Вважають вищевказану скаргу такою, що не містить жодних правових підстав для скасування винесеного Октябрським районним судом м. Полтави рішення та заперечують проти її задоволення, оскільки мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі, щодо скасування рішення є безпідставними та незаконними, які необгрунтовані належними та допустимими доказами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно проектної та виконавчо-технічної документації у ОСОБА_1 за вищевказаною адресою встановлено газовий котел «КЧМ», проте під час огляду газового обладнання АТ «Полтавагаз» було виявлено самовільно встановлений газовий котел «Геліус», який не відповідає проектній та виконавчо-технічній документації та підтверджується копією відповідного плану газифікації.

На підставі п.п.12 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, пункту 5.7 розділу V Правил безпеки системи газопостачання AT «Полтавагаз» споживачу ОСОБА_1 було відключено від газової мережі самовільно установлений газовий котел «Геліус» за вищевказаною адресою, про що складено відповідний акт № 1195 від 05 грудня 2019.

Згідно з рішенням НКРЕКП та отриманої ліцензії на постачання природного газу ТОВ «Полтавагаз збут» з 01 липня 2015 року здійснює постачання природного газу та території Полтавської області.

Згідно листа ТОВ «Полтавагаз Збут» від 12 грудня 2019 року товариством встановлено, що заходи з припинення газопостачання до будинку за вищевказаною адресою товариством ні особисто, ні з залученням інших суб`єктів господарювання не здійснювалися.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що внаслідок дій відповідачів відбулося завдання йому матеріальної шкоди, а також протиправної поведінки відповідачів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із споживачами природного газу, а також умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природною газу; доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу визначено Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року №1379/27824 (далі Кодекс ГРМ), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30 вересня 2015 року, Правилами безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від № 285 від 15 травня 2015 року.

Глава 7 розділу VI Кодексу ГРМ містить перелік випадків при яких оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу.

Відповідно до Правил безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від № 285 від 15 травня 2015 року зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 08 червня 2015 року за 674/27119 (далі ПБГС) правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності організаційно-правової форми, діяльність яких пов`язана з будівництвом, ремонтом розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням (далі - будівництво), експлуатацією систем газопостачання (далі - експлуатація), а також роздрібною торгівлею зрідженим вуглеводним газом у балонах.

Відповідно до п. 3.2 розділу III ПБСГ власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3.3 розділу III ПБСГ власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Відповідно до п. 5.5 розділу V ПБСГ заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства працю.

Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації.

Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації.

На підставі вимог пункту 5.7 розділу V ПБСГ підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Згідно положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, при відключенні від системи газопостачання газового обладнання споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 АТ «Полтавагаз» діяло у порядку та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ураховуючи те, що доказів протиправної поведінки відповідача позивачем не надано, місцевий суд дійшов вірного висновку про те, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Правила безпеки газопостачання затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15 травня 2015 року поширюються лише на суб`єкти господарювання не заслуговує на увагу. Оскільки у п. 1.2. зазначено, що ці правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом, а саме: газопроводи та газове обладнання промислових та сільськогосподарських підприємств, теплових електростанцій, котелень, підприємств комунального і побутового обслуговування населення, житлових і громадських будинків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається, а отже апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2021 року

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль