Справа № 234/3716/20
Провадження № 2/234/3953/21
08 листопада 2021 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
судді Бакуменко А.В.,
за участі секретаря Кисточки І.В.,
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у порядку загального позовного провадження в місті Краматорську цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за опалення, -
Відповідно до ст.161 ч.2 ЦПК України, 03.03.2020 року ТОВ «Краматорськтеплоенерего» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за опалення .
Відповідно до позовної заяви, ТОВ «Краматорськтеплоенерго» надає централізовані послуги з поставки теплової енергії до квартири АДРЕСА_1 . В квартирі АДРЕСА_2 вказаного будинку зареєстровані відповідачі, які споживаючі послуги за фактом їх надання, оплату не проводили, у зв`язку з чим за період з 01.10.2013 року по 01.02.2020 року за ними утворилася заборгованість в сумі 31 636,23 грн. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 31 636,23 грн., а також судовий збір в сумі 2102,00 грн.
Заочним рішенням від 26.05.2020 року позовні вимоги ТОВ «Краматорсктеплоенерго» задоволені в повному обсязі.
12.07.2021 року на адресу Краматорського міського суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Краматорського міського суду від 31.08.2021 року заочне рішення Краматорського міського суду від 26.05.2020 року скасовано та справу призначено до судового розгляду у загальному порядку.
22.09.2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив в якому він зазначив, що з позовом згоден частково, просив застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за період з 01.10.2013 по 03.03.2017 року.
В судовому засідання представник позивача заперечувала щодо застосування строку позовної давності та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, адже існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Згідно ст.ст.151-156 ЖК України власник та повнолітні члени його сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з володіння житлом, повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги, яка нараховується за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно пунктів 18,20,21, підпункту 1 пункту 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, або не пізніше 2-го числа місяця, що настає за розрахунковим, відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).
Згідно ст.ст.64,67,68,151,156 ЖК України, повнолітні члени сім`ї (наймачі або власники) несуть відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з користування (володіння) житлом, повинні своєчасно вносити плату за комунальні послуги, яка нараховується за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Суд, дослідивши надані докази розрахунки заборгованості, договір купівлі-продажу квартири, правовстановлюючі документи позивача, вважає, що позов підлягає, задоволенню частково.
Як вбачається з правовстановлюючих документів позивача (витягу зі Статуту, копії свідоцтва про державну реєстрацію, копії довідки з ЄДРПОУ, ТОВ «Краматорськтеплоенерего» здійснює виробництво та постачання теплової енергії та пари споживачам, зокрема надає централізовані послуги до будинку АДРЕСА_3 , де по квартирі АДРЕСА_2 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .
Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації від 27.01.2020 року, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_4 .
У відзиві відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності тривалістю у три роки.
Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому перебіг позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.. 261 ЦК України).
Зі змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в судовому порядку. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.
До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.
В такому разі слід дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у Постанові за № 6-43цс17 від 22 березня 2017 року.
З огляду на викладене, зважаючи, що позивач звернувся з даним позовом до суду 03.03.2020 року, суд з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію на опалення, за період з 01.10.2013 року по 01.03.2017 року, такими, що пред`явлені зі спливом строку позовної давності, установленої нормами статті 257 ЦК України.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного спору ТОВ «Краматорськтеплоенерго» правомірно пред`явлено вимоги до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за теплопостачання (опалення), проте зважаючи на ту обставину, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності щодо частини вказаних вище платежів, а саме за період з 01.03.2017 року по 30.01.2020 року, суд присуджує стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за поставлену теплову енергію на опалення, за період з 01.03.2017 року по 30.01.2020 року, у сумі 18 565,13 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 2102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 76-81, 89, 141, 178, 258, 259, 263-265, 268, 273, 275, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 253, 256, 257, 262, 322, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення боргу за опалення задовольнити частково.
Повторне заочне рішення може бути оскаржене позивачем та відповідачами в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.

Суддя Краматорського міського суду А. В. Бакуменко