ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 610/1173/21

провадження №22-ц/818/6289/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2021 року, постановлене у складі судді Купіна В.В. (повний текст рішення складений 31 серпня 2021 року),

УСТАНОВИВ:

Двадцять другого квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1320374 в розмірі 11 424 грн, з яких: 5600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3024 грн - сума заборгованості за відсотками; 2800 грн - сума заборгованості за пенею; а також понесені судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 26.09.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1320374. 11.03.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений договір факторингу № 11032020, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 1320374 від 26.09.2019. Відповідно до реєстру боржників від 11.03.2020 до договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 424 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. У зв`язку з істотними порушеннями відповідачем умов кредитного договору позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлене повідомлення про порядок погашення заборгованості по кредитному договору та включено персональні дані відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу. Вимога про повернення грошових коштів ОСОБА_1 виконана не була.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2021 року позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишений без задоволення.

Рішення суду мотивоване тим, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало суду доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 грошових коштів шляхом перерахування на банківський картковий рахунок. Згідно з доданим до позовної заяви витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 1320374 від 26.09.2019: 5600,00 грн - заборгованість за основним боргом; 3024,00 грн - заборгованість за відсотками; 2800,00 грн - заборгованість за пенею, штрафами. Але в цьому реєстрі відсутні підписи директора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» ОСОБА_2 та директора ТОВ «ФК «ЄАПБ» Ревунова Р.О., які б підтвердили зазначену заборгованість. Також позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку суми заборгованості, яка стягується з ОСОБА_1 , що суперечить вимогам ч.3 ст.3 ст.175 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України). Матеріали справи не містять конкретного часу, із якого виникла у відповідача по справі заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», тобто позивач документально не підтвердив, що станом на дату укладання договору про відступлення права вимоги 11.03.2020, у відповідача ОСОБА_3 була заборгованість по кредитному договору. Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 отримав досудове повідомлення про наявність у нього заборгованості від позивача. Суд позбавлений можливості проаналізувати змість договору факторингу від 11.03.2020, оскільки він наданий суду не в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим. Суд не з`ясував усі обставини справи, не сприяв об`єктивному та неупередженому розгляду справи, порушив норми матеріального і процесуального права.

Так наданими суду доказами доведено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги по кредитному договору № 1320374 від 26.09.2019. Надати суду витяг з реєстру боржників від 11.03.2020 в повному обсязі позивач не може, оскільки такий витяг містить комерційну таємницю та конфіденційну інформацію. Проте для повного та об`єктивного дослідження доказів у справі ТОВ «ФК «ЄАПБ» надає суду завірений належним чином витяг з реєстру боржників від 11.03.2020 до Договору відступлення права вимоги № 1103220 від 11.03.2020. Укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 кредитний договір № 1320374 від 26.09.2019 вчинений в електронній формі, підписаний електронним підписом відповідачем, у ньому зазначені всі істотні умови для такого виду договорів, тому він є укладеним. Відповіддю ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № 7387-ВП від 13.03.2020 підтверджено, що кредитні кошти на картку ОСОБА_1 на виконання укладеного 26.09.2019 договору перераховувались, що спростовує висновки суду першої інстанції про недоведеність отримання відповідачем кредитних коштів. Розмір заборгованості ОСОБА_1 підтверджений доданою до позовної заяви картою обліку за договором 1320374 від 26.09.2019 за період з 26.09.2019 по 11.03.2020. Сума заборгованості ОСОБА_1 , заявлена до стягнення ТОВ «ФК «ЄЕПБ», розрахована ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Тому її розмір доведений належними доказами.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1, ч.2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи..

Судовим розглядом установлено та вбачається з матеріалів справи, 26.09.2019 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 уклали договір № 1320374 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с. 4-5). Згідно з умовами указаного договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» (далі - Правила), які розміщені на сайті creditplus.ua/assets/uploads/public/pravila_18.03.2019.pdf. Приймаючи умови цього договору Клієнт підтверджував, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (надалі Договір).

Відповідно до Розділу 1 Договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти в загальній сумі 5600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика видавалася строком на 30 днів. Договір діяв до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування позикою: знижена процентна ставка становить 0,54 % від суми позики за кожен день користування позикою (197,10% річних) у межах строку надання позики. Стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожний день користування (657% річних). Загальна вартість позики за зниженою ставкою складає 116,2% від суми позики (у процентному виразі) або 6507,20 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування позикою 16,20% від суми позики (у процентному виразі) або 907,20 грн (у грошовому виразі). Позика надавалася шляхом перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий клієнтом. У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк клієнт мав право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

Згідно з підпунктами 1, 5 пункту 2.1 Договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», серед іншого, мало право вимагати від Клієнта повернення позики, сплати процентів за користування нею та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за даним договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта.

Підпунктами 1, 3 пункту 2.4 Договору визначений обов`язок Клієнта у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності); виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором, Правилами та чинним законодавством України.

Пунктом 4.5 Договору визначено, що штрафи за Договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів, пені), нарахованої за порушення клієнтом зобов`язань за цим Договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної клієнтом за цим Договором, і становить 2800 грн.

11.03.2020 між ТОВ «ФК ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) був укладений договір факторингу № 11032020, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 8-9).

Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК "ЄАПБ"» права вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників.

Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 11.03.2020 за договором факторингу № 11032020 від 11.03.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) і ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (Клієнт) уклали даний акт про те, що на виконання п. 1.2 договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020, укладеного між Клієнтом і Фактором, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3463, після чого, з урахуванням п. 1.2 договору факторингу № 11032020 від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 10).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором в сумі 11 424 грн, з яких: 5600 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 3024 грн сума заборгованості за відсотками; 2800 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.13).

25.03.2020 ТОВ «ФК «ЄАПБ» направило ОСОБА_1 повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за Договором та вимогу про повернення позичених у ТОВ «АВЕНТУС Україна» коштів (а.с. 14-15).

На підтвердження заявлених до ОСОБА_1 вимог про стягнення заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» надало суду першої інстанції копію Договору (а.с. 4-5); паспорт споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)» (а.с. 6-7), картку обліку за укладеним з ОСОБА_1 . Договором (а.с. 16).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Колегія суддів не погоджується із висновком суду про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довело перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» ОСОБА_1 кредитних коштів та не надало належного розрахунку заборгованості. З картки обліку за Договором вбачається, що 23.10.2019 за Договором було перераховано 846 грн 72 коп., що були зараховані для погашення процентів за користування кредитом (а.с. 16). З цієї ж картки абонента вбачається з чого складається викладена в позові сума 11424 грн.

В постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18, від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17 вказано, що закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Отже, ОСОБА_1 за підписаним електронним цифровим підписом Договором частково виконав перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» обов`язок по поверненню кредитних коштів, що свідчить про визнання ним отримання кредитних коштів та існування обов`язку по їх поверненню.

Суд першої інстанції при розгляді цивільної справи № 610/1173/21 зазначеного не врахував, чим допустив неповноту встановлення обставин у справі, порушення норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до статті 6, частини 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Відповідно до статті 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до статті 12 указаного Закону , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За умовами Договору його невід`ємною частиною є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті Товариства за посиланням, наведеним у договорі. Уклавши цей договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Порядок укладення договорів, визначений розділом 5 Правил надання коштів у позику, передбачає ряд послідовних двосторонніх дій (таких як реєстрація клієнтом на веб-сайті Товариства із зазначенням особистих засобів зв`язку, ознайомлення з Правилами; направлення Товариством за вказаними клієнтом засобами зв`язку коду (одноразового ідентифікатора), який клієнт має ввести на сайті; підтвердження клієнтом, що одноразовий ідентифікатор є його електронним підписом; реєстрація банківських рахунків для перерахування коштів та погашення позик; пропозиція Товариством клієнту укласти електронний договір; прийняття клієнтом указаної пропозиції шляхом натискання кнопки «Погоджуюсь/Согласен» у особистому кабінеті; надіслання йому Товариством засобами зв`язку Одноразового ідентифікатора у вигляді коду; введення клієнтом на сайті отриманого від Товариства коду, чим направляє Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції, після чого договір вважається укладеним). Без здійснення всіх цих дій укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» Договір не був би укладений.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором а бо законом, зокрема сплата неустойки.

Оскільки матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 отримав у ТОВ «Авентус Україна» кредитні кошти, які вчасно не повернув, з нього на користь правонаступника кредитора ТОВ «Авентус Україна» - ТОВ «ФК «ЄАПБ» належить стягнути 11 424 грн заборгованості за Договором, з яких: 5600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3024 грн - сума заборгованості за відсотками; 2800 грн - сума заборгованості за пенею; а також понесені судові витрати.

При цьому надані ТОВ «ФК «ЄЕПБ» разом з апеляційною скаргою докази колегія суддів не досліджує, оскільки відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч.ч. 2, 3 ст. 367 ЦПК України).

Апелянт не вказав в апеляційній скарзі, чому не надав долучені докази до позовної заяви, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості досліджувати їх при перегляді рішення суду першої інстанції.

Отже, апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПЛ» належить задовольнити, рішення суду від 26.08.2021 скасувати з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило 2270 грн судового збору (а.с. 1), при подачі апеляційної скарги 3405 грн судового збору (а.с. 58). Отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄЕПБ» належить стягнути 5 675 грн судового збору.

Керуючись ст. ст.367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 26 серпня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 1320374 від 26 вересня 2019 року в розмірі 11 424 (одинадцять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні, з яких: 5600 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3024 гривень - сума заборгованості за відсотками; 2800 гривень - сума заборгованості за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук