печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1076/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі: Ємець Д.О.

за участю:

представника заявника - Шевченко В.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву відповідача - державного підприємства «Технік» про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2021 року у справі № 757/1076/21-ц за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Технік» про скасування наказу про звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2021 року у справі № 757/1076/21-ц за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Технік» про скасування наказу про звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що заявник не погоджується з вказаним рішенням, просить його переглянути посилаючись на обставини справи, які є важливими при винесенні рішення та на те, що він не був належним чином повідомлений.

Таким чином, заявник просить суд поновити державному підприємству «Технік» строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2021 у справі № 757/1076/21-ц та переглянути заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 22.04.2021 у справі N 757/1076/21-ц призначивши його в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник заявника просив задовольнити заяву про перегляд заочного рішення та призначити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про розгляд даного питання за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч. 3,4 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Статтею 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Судом встановлено, що 22.04.2021 Печерським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі № 757/1076/21-ц, яким позовні вимоги було задоволено повністю, а саме: скасовано наказ ДП "ТЕХНІК" №12 к від 03.12.2020 р. про звільнення ОСОБА_2 із займаної посади. Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді охоронника в ДП "ТЕХНІК". Стягнуто з ДП "ТЕХНІК" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 33332 грн. 60 коп. Стягнуто з ДП "ТЕХНІК" на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1816 грн. 00 коп.

Так, представник заявника стверджує, що заявник не отримував на адресу жодних судових повісток, копії заочного рішення та копії позовної заяви із додатками до неї.

Разом з цим, судом було досліджено матеріали справи та встановлено, що заявник був повідомлений про судове засідання шляхом направлення судової повістки на адресу заявника та публікації оголошень на веб-порталі судової влади України, що визначено положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та узгоджується з приписами цивільного процесуального законодавства, що як наслідок свідчить, що заявник вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

Тобто, судом було вжито усіх необхідних та належних заходів для того, аби заявник міг реалізувати надані йому процесуальні права, у тому числі: бути повідомленим про існування даної цивільної справи, ознайомитися із матеріалами та надати свою правову позицію по даній справі - однак заявником не було реалізовано наданні йому права.

ЄСПЛ в своїх рішеннях вказує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі Олександр Шевченко проти України та Трух проти України (ухвала) від 14.10.2003). Заявник був повідомлений та обізнаний про судове засідання, проте результатом вказаного судового засідання не цікавився, не вживав заходів щодо руху справи, хоча об`єктивно йому нічого не заважало.

Також, не заслуговує на увагу аргумент заявника, що позивач не виконав вимоги ст. 177 ЦПК України та не направив на адресу заявника копію позовної заяви із додатками до неї. Такий аргумент є безпідставним та необґрунтованим, оскільки нормами ЦПК України передбачено, що саме суд, а не позивач, після відкриття провадження у справі, надсилає іншим учасникам справи копію ухвали про відкриття провадження у справі, разом із позовною заявою та додатками до неї.

Щодо посилання заявника на важливість доказів, якими він обґрунтовує заперечення проти вимог позивача також не беруться до уваги судом.

Так, частиною 1 ст. 21 КЗпП України зазначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Заявник не додає до заяви про перегляд заочного рішення перелік трудових обов`язків, закріплених трудовим договором, укладеним між позивачем та заявником, або посадову інструкцію охоронника, у якій були б закріплені інші, специфічні обов`язки позивача, або правила внутрішнього трудового розпорядку заявника - а тому суд вважає, що заявник не довів належними та допустимими доказами наявність спеціальних трудових обов`язків позивача.

Головний функціональний трудовий обов`язок по посаді охоронника - нести службу по охороні об`єктів і матеріальних цінностей певного підприємства, установи, організації.

Як зазначає заявник у заяві про перегляд заочного рішення, що окреме доручення в.о. Директора підприємства Дерюгіної Л.Л. про нанесення фарбою розмітки на території підприємства (здійснити до 02.12.2021 до 17.00) позивачем виконано не було.

Графік роботи позивача становив з 20.00 по 08.00, отже виконати окреме доручення директора підприємства до 17 години позивач не міг, оскільки термін виконання окремого доручення та графік роботи позивача не співпадали.

Нанесення фарбою розмітку не входить до трудових обов`язків позивача як охоронника, і такі обов`язки не передбачені посадовою інструкцією охоронника заявника - зворотнього заявником доведено не було.

Таким чином, директор державного підприємства «Технік» не міг видавати окреме доручення про нанесення фарбою розмітки позивачу.

Наступним окремим дорученням від 02.12.2021 директор державного підприємства «Технік» зобов`язав надати письмові пояснення позивачу щодо факту невиконання окремого доручення від 01.12.2021. Виконання цього доручення вимагалося до 18 год 00 хв. 02.12.2021.

Також, суд бере до уваги, що виконання окремого дорученні від 02.12.2021 доручено виконати у проміжок часу, коли позивач не знаходився на робочому місці, оскільки його робочий час ще не розпочався. Отже виконати окреме доручення від 02.12.2021 позивач не міг фізично, так як не знаходився на робочому місці. Також надання письмових пояснень не входить до трудових обов`язків позивача, протилежного представником заявника доведено не було.

Представник заявника зазначав, що позивача було звільнено із посади охоронника, на підставі систематичного неналежного виконання службових обов`язків, а саме: не виконання окремих доручень від 01.12.2021 та від 02.12.2021.

Суд підкреслює, що формулювання звільнення за систематичне неналежне виконання службових обов`язків передбачає собою невиконання службових обов`язків, які прямо передбачені трудовим договором із позивачем, посадовою інструкцією охоронника, затвердженою заявником або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а систематичність передбачає невиконання прямих трудових обов`язків два та більше разів. Однак нанесення розмітки фарбою позивачем, який виконує трудові обов`язки охоронника, не входить у перелік трудових обов`язків за трудовим договором, посадової інструкції або правилами внутрішнього трудового розпорядку, а ненадання письмових пояснень директору державного підприємства «Технік» щодо невиконання окремого доручення від 01.12.2021 випливають із об`єктивних причин, які буле перелічені вище, та також надання письмових пояснень директору державного підприємства «Технік» не входить до прямих трудових обов`язків позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Таким чином, заявник не довів як систематичність невиконання позивачем трудових обов`язків, так і те, що невиконання окремих доручень від 01.12.2021 та 02.12.2021 відносяться до трудових обов`язків позивача.

Виходячи з вищевикладеного, оцінюючи в сукупності подані у справі докази, суд приходить до висновку про те, що заявником не було надано підтвердження поважності неявки в судове засідання та не надано підтвердження того, що є необхідність в додатковому вивчені доказів та надання можливості надати свої аргументи на твердження позивача з підстав наведених вище, а тому заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача державного підприємства «Технік» про перегляд заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 квітня 2021 року у цивільній справі 757/1076/21-ц за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Технік» про скасування наказу про звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та поновлення на роботі,- залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Т.Г. Ільєва