Провадження №2/369/6787/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №369/18032/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИЛА:

22 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства.

Того ж дня позивач через канцелярію суду було зареєстровано заяву про забезпечення позову.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову мотивована тим, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду знаходиться цивільна справа №369/18032/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що він володіє інформацією про те, що у Відповідачки наявне громадянство РФ, Відповідачкою було навмисно зазначено у свідоцтві про народження спільної Позивача та Відповідачки дитини ( свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_1 видане 04.12.2021 року, актовий запис № 2527), власного прізвища, а не прізвища Позивача, - батька дитини. Крім того, позивач зазначає, що також отримав інформацію про наміри Відповідачки виїхати на постійне місце проживання до Російської Федерації разом з їх спільною новонародженою дитиною. А тому на думку позивача невжиття заходів забезпечення позову не тільки може ускладнити виконання рішення суду у випадку його винесення на користь Позивача, але й взагалі унеможливить його ( рішення) виконання у випадку знаходження Відповідачки разом з новонародженою дитиною поза межами України. При цьому, Позивач з публічних джерел отримав інформацію про виготовлення на замовлення Відповідачки закордонного паспорта малолітньої дитини, для спільної Позивача з Відповідачкою дитини. Це є закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 , виданий 15.12.2021 року, строком дії до 15.12.2024 року.

Тому Позивач вважає за потрібне вжити судом відповідних заходів заходів забезпечення позову.

На підставі вище наведеного позивач просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві, 24.05.2014 року, ІПН НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до вступу в законну силу рішення суду за позовом Позивача до Відповідачки, про встановлення батьківства, вивозити за межі території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження № НОМЕР_1 видане 04.12.2021 року, актовий запис № 2527, закордонний паспорт малолітньої дитини серія НОМЕР_2 , виданий 15.12.2021 року, строком дії до 15.12.2024 року).

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову може призвести до порушення охорони правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, утруднення виконання рішення суду попередженням потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

Крім того, суд враховує і позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладеною в п. 10 листа «Про практику розгляду судами цивільних справ із застосуванням Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 25 жовтня 1980 року (Гаазька Конвенція)», де зазначено, що виходячи із положень пп. b ч. 2 ст. 7, ст. 12 цієї Конвенції та Порядку КМУ («Порядок виконання на території України Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей» затверджений Постановою КМ України від 02.09.2010 № 795), позивачі можуть подавати до суду клопотання про вжиття заходів для забезпечення позову. Зокрема, такими заходами забезпечення може бути: заборона дитині у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України, відповідачу разом з дитиною змінювати місце проживання до вирішення спору, надавати заявнику тимчасовий доступ для спілкування з дитиною тощо. Ця ухвала суду надсилається для відома МВС, Державної прикордонної служби та іншим відповідним органам.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів.

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивача є співмірним із заявленими позовними вимогами, суд вважає за доцільне вжити захід забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві, 24.05.2014 року, ІПН НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до вступу в законну силу рішення суду за позовом Позивача до Відповідачки, про встановлення батьківства, вивозити за межі території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво пр народження № НОМЕР_1 видане 04.12.2021 року, актовий запис № 2527, закорднонний паспорт малолітньої дитини серія НОМЕР_2 , виданий 15.12.2021 року, строком дії до 15.12.2024 року).

Разом з тим, враховуючи гарантування Конституцією України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободи пересування, вільного вибору місця проживання, права вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом та з метою забезпечення найкращих інтересів дитини щодо задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності, суд вважає за необхідне роз`яснити матері дитини, що встановлення судом зазначеної заборони жодним чином не позбавляє її, як відповідача, права звернутися із заявою до суду в порядку визначеному положеннями ст. 154 ЦПК України, які регулюють питання щодо заміни виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву - задовольнити.

В порядку забезпечення позову заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві, 24.05.2014 року, ІПН НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до вступу в законну силу рішення суду за позовом Позивача до Відповідачки, про встановлення батьківства, вивозити за межі території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво пр народження № НОМЕР_1 видане 04.12.2021 року, актовий запис № 2527, закордонний паспорт малолітньої дитини серія НОМЕР_2 , виданий 15.12.2021 року, строком дії до 15.12.2024 року).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 1-м відділом ЧМВ УМВС України в Чернівецькій області 15 вересня 2003 року, ІПН НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_3 , ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_5, Телефон: НОМЕР_7

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві, 24.05.2014 року, ІПН НОМЕР_4 , Адреса проживання: АДРЕСА_1 , ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_4 , Телефон: НОМЕР_8 НОМЕР_9

ТРЕТЯ ОСОБА: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ, Міністерства юстиції (м. Київ), Адреса: Україна, 02099, місто Київ, вулиця Заслонова, будинок 16, Телефони: +38 , +38 , ел. адреса:

Суддя: Фінагеєва І.О.