СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18462/19

пр. № 2/759/484/21

16 лютого 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Проневич В.В. за участю представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача різницю між страховою виплатою та фактичними збитками у розмірі 32 050,00 грн., вартість оцінки транспортного засобу у розмірі 1 500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн. Обгрунтовує свої вимоги тим, що 27.01.2019 року по пр. Л. Курбаса, 40 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_3 . Відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. На момент ДТП відповідач мав чинний страховий поліс № АМ/5996314, виданий ПрАТ «СГ «ТАС», згідно якого позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 17 100,00 грн. Відповідно до звіту № 294/06-19 від 04.06.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 34 107,45 грн. Фактичні витрати позивача на ремонт належного йому автомобіля склали 49 150,00 грн. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду про стягнення на його користь різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди 32 050,00 грн. (49150,00-17100).

Ухвалою суду від 22.10.2019 року відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 06.04.2020 року справа передана в провадження судді Коваль у зв`язку закінченням терміну повноважень судді Марко Я.Р.

Ухвалою судді 10.04.2020 року справу прийнято в провадження та постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно полісу страхування № АМ/5996314 страхова сума складає 100 000,00 грн., тому покладання обов`язку щодо відшкодування шкоди у межах страхової суми, передбачену договором страхування, лежить на страховику, а не на відповідачу, який свою відповідальність застрахував. Представник відповідачає заперечує проти стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру. Також представник відповідача заперечує проти стягнення з нього витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку, оскільки такі витрати в межах ліміту відповідальності покладаються на страховика, а не страхувальника. Також заперечує проти стягнення судового збору та витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, суду пояснив, що його цивіль-правова відповідальність застрахована ПрАТ «СГ «ТАС» на суму 100 000 грн. ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило позивачу розмір страхового відшкодування у розмірі 17 100,00 грн., яка була погоджена з ОСОБА_3 , а сам відповідач добровільно сплатив позивачу франшизу в розмірі 1000,00 грн. з огляду на, що відсутні правові підстави для стягнення з нього суми страхового відшкодування про яку заявляє позивач в даному позові.

Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.2019 року по пр. Л. Курбаса, 40 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля БМВ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_3 .

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2019 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП відповідач ОСОБА_2 мав чинний страховий поліс № АМ/5996314, виданий ПрАТ «СГ «ТАС», страхова сума складає 100 000,00 грн., розмір франшизи 1 000,00 грн.

Як зазначив у судовому засіданні відповідач та підтвердив представник позивача, розмір франшизи 1 000 грн. відповідачем було перераховано позивачу добровільно.

05.02.2019 року позивач ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій погодився, що розмір страхового відшкодування складає 17 100,00 грн., яку фактично отримав 15.02.2019 року про що свідчить відповідна виписка (а.с. 39).

Тобто ПрАТ «СГ «ТАС» відшкодувало позивачу розмір матеріального збитку, а саме вартість відновлювального ремонту за вирахуванням фізичного зносу, яка не перевищує страхову суму і ліміт відповідальності страховика.

Відповідно донаданого позивачем звіту № 294/06-19 від 04.06.2019 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 34 107,45 грн.

Згідно рахунку на оплату № 35789556 від 30.07.2019 року- вартість запасних частин для проведення відновлювального ремонту автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 9 380,00 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 10.09.2019 року вартість ремонту транспортного засобу «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 39 770,00 грн.

Відповідно до листа ПрАТ «СГ «ТАС» від 19.11.2019 року франшиза згідно поліса № АМ/5996314 від 24.07.2018 року становить 1 000,00 грн. Розмір матеріального збитку, завданий ОСОБА_3 як власнику автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , було узгоджено згідно заяви про страхове відшкодування від 05.02.2019 року і за перерахуванням франшизи становив 17 100,00 грн.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки, позивач у добровільному порядку узгодив із ПрАТ «СГ «ТАС» суму страхового відшкодування, яка є розміром матеріального збитку та отримав її у розмірі 17 100,00 грн. від «ТАС» та 1000 грн. франшизи від відповідача, тому відсутні правові підстави для додаткового відшкодування шкоди за рахунок відповідача, враховуючи ліміт страхової суми згідно поліса № АМ/5996314 від 24.07.2018 року, який складає 100 000,00 грн.

Суд критично оцінює наданий позивачем звіт № 294/06-19 від 04.06.2019 про вартість відновлювального ремонту автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 на суму 34 107,45 грн. та акт виконаних робіт від 10.09.2019 року на суму 39 770,00 грн., оскільки такий звіт було складено у червні 2019 року, тобто через майже чотири місяці після отриманої суми страхового відшкодування, яка була ним же погоджена, оскільки такі дії позивача були здійснені без участі страховика та страхувальника, крім того суд враховує, що дійсні витрати позивача підверджені тільки на суму 9380 грн. (а.с.38 зворот) квитанцією приватбанку на придбання деталей, згідно рахунку на оплату від 30.07.2019 року, які були придбані позивачем для проведення відновлювального ремонту автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 , тоді як інша заявлена позивачем сума фактичних витрат належними та допустимими доказами не підтверджена.

Суд звертає увагу, що позивач погодився з вказаним розміром страхового відшкодування, а саме 17 1000,00 грн., що підтверджується його заявою з підписом та отриманням такої суми.

Також суд враховує, що позивач добровільно сплатив відповідачу франшизу в розмірі 1 000,00 грн., що підтвердив в судовому засіданні представник позивача.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15 від 04.07.2018 року встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Тобто покладання обов`язку щодо відшкодування шкоди у межах страхової суми, передбачену договором страхування, на страхувальника, тобто ОСОБА_2 суперечить нормам законодавства та практиці Великої Палати Верховного Суду. Тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, як і вимоги про відшкодування вартості оцінки у розмірі 1500 грн. Слід вказати і те, що сума коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Кіа Rio», д.н.з. НОМЕР_2 суду не доведена та не зазначена.

Враховуючи вчинення ДТП з вини відповідача, у зв`язку з чим було пошкоджено автомобіль позивача та порушені нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного громадського життя, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, що підтверджуються відповідними квитанціями.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141,263-265 ЦПК України, постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15 від 04.07.2018 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 або АДРЕСА_3 ) на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 1000 (одна тисяча) грн. та сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 768,4 грн

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя Коваль О.А.