РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 грудня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 серпня 2020 року.

У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідачі з дня придбання ним квартири в ній не з`являються.

Просить суд зобов`язати відповідачів не чинити йому перешкоди в користуванні квартирою, визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , оскільки він є новим власником цієї квартири.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 серпня 2020 року (а.с. 8-9). Зазначене також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10).

Зазначена квартира до цього належала на праві власності ОСОБА_4 .

У спірній квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач посилається на те, що відповідачі з дня придбання ним квартири в ній не з`являються.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивач надав суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10).

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Наведе свідчить про те, що позивач, як власник житла, має право на реалізацію свого права власності, оскільки відповідачі в силу закону втратили право користування житлом.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири.

Відповідачі втратили право користування жилим приміщенням.

Право користування спірною квартирою у відповідачів є похідним від прав колишнього власника житла ОСОБА_4 .

За таких обставин, відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідачів на користь держави підлягає 840 гривень 80 копійок судового збору, по 420 гривень 40 копійок з кожного.

Керуючись статтями 321, 334, 383, 391 ЦК України, статтями 109, 156 ЖК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь держави 420 гривень 40 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) на користь держави 420 гривень 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2021 року.

Суддя: