Справа №443/227/20
Провадження №2/443/592/21
26 лютого 2021 року місто Жидачів
Жидачівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Сливки С.І.,
при секретарі Кушнір М.І.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Гарант Енерго М» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні з роботи,
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, а також витребувано у відповідача довідку по розмір заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 .
У судовому засіданні позивач підтримала позов, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило.
У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Судом встановлено наступні обставини.
ОСОБА_1 з 06.11.2018 року по 18.11.2019 року працювала на посаді лаборанта хімічного аналізу хімічної лабораторії Новороздільської ТЕЦ ПП «Гарант Енерго М», що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 /а.с.6/.
Наказом начальника відділу кадрів Новороздільської ТЕЦ №39/Кзв від 18.11.2019 року звільнено ОСОБА_1 18 листопада 2019 року з займаної посади за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України /а.с.7/.
Як вбачається з довідки про доходи, виданої ОСОБА_1 , остання працюючи на ПП «Гарант Енерго М» в період з листопада 2018 року по листопад 2019 року отримала дохід (було нараховано) на загальну суму 107272 гривні 38 копійок.
ОСОБА_1 31.01.2020 року направила до ПП «Гарант Енерго М» заяву від 29.01.2020 року про видачу їй довідки про заборгованість по заробітній платі /а.с.12/, однак відповідач належним чином не відреагував.
Згідно зі статтею 43 Конституції України, право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується.
Відповідно до положень ст.2 КЗпП України, державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.
Згідно ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний у день звiльнення видати працiвниковi належно оформлену трудову книжку i провести з ним розрахунок у строки, передбаченi ст. 116 КЗпП України.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум (ст.116 КЗпП України).
Відповідач, у випадку дотримання вимог ст. 116 КЗпП України, мав би виплатити ОСОБА_1 всі належній їй суми у день звільнення, тобто 18.11.2019 року, однак, як вбачається із вищеописаних доказів, цього не зробив, чим порушив вимоги трудового законодавства.
Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Гарант Енерго М» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні з роботи- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 01.03.2021 р.
Головуючий С.І. Сливка