П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021року м. Київ

Справа №752/5567/19

Провадження № 22-ц/824/12591/2021

Резолютивна частина постанови оголошена 16 грудня 2021 року

Повний текст постанови складено 21 грудня 2021 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Журавльова Д.Д.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Акціонерне товариство «Альфа-Банк», державний реєстратор Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксана Василівна

третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк», подану адвокатом Гуйваном Ігорем Віталійовичем, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксана Василівна, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про скасування рішення та запису про державну реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни про захист права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про право власності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.12.2006 року між Позивачем та відповідачем АТ «Укрсоцбанк» укладено Іпотечний договір №02-10/3455, відповідно до якого Позивач, як іпотекодавець передав в іпотеку АТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателю, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту №10-29/2780 від 07.12.2006 року, майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,74 кв.м.

14 березня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач дізнався, що право власності на зазначену квартиру було зареєстровано за АТ «Укрсоцбанк» на підставі Договору іпотеки державним реєстратором Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксаною Василівною.

Позивач вважає порушеним своє право власності на зазначену квартиру зі сторони відповідачів, посилаючись на відсутність дозволу органу опіки та піклування на проведення реєстрації, порушень положень Законів України «Про іпотеку» та «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як зебезпечення кредитів в іноземній валюті», відсутність доказів на підтвердження факту наявності заборгованості за основним зобов`язанням, щодо ненадання АТ «Укрсоцбанк» звіту про оцінку предмета іпотеки, відсутність права АТ «Укрсоцбанк» на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук О.В. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 58,74 кв.м за АТ «Укрсоцбанк» та скасувати запис про право власності.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксана Василівна, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про скасування рішення та запису про державну реєстрацію задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано рішення державного реєстратора Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксани Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2019 р., індексний номер 45845489, згідно з яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись рішенням суду, АТ «Альфа Банк» подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, уваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним встановленням обставин, які мають значення для справи.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

В судовому засіданні представник АТ «Альфа Банк» адвокат Гуйван І.В. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 адвокат Вовченко К.С. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.12.2006 року між Позивачем та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», укладено договір кредиту №10-29/2780, відповідно до якого банк надав Позивачу у користування грошові кошти в сумі 69 234,00 доларів США. В забезпечення виконання зазначеного договору сторонами укладено Іпотечний договір №02-10/3455, відповідно до якого Позивач - Іпотекодавець, передав в іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» - Іпотекодержателю, майнові права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Сторони Договору іпотеки №02-10/3455 в п.2.4.4. погодили, що у разі невиконання Іпотекодавцем хоча б одного із своїх обов`язків цього Договору, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання іпотекодавцем Основного зобов`язання, а у разі його невиконання - задовольнити свої забезпечення такою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до положень статті 4 Договору іпотеки Сторони договору досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Іпотекодержатель самостійно визначає один з із способів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.5.3 Договору іпотеки передбачено право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленом ст.37 Закону України «Про іпотеку»

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

06 березня 2019 року рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №45845489 державним реєстратором Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксаною Василівною право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній установлюються законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 3 Закону державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Згідно п.57 Порядку, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Згідно п. 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Як встановлено судом, в матеріалах реєстраційної справи №80000 відсутні докази отримання вищезазначенної письмової вимоги Позивачем та документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем, письмової вимоги іпотекодержателя.

Крім того судом встановлено, що на момент реєстрації державним реєстратором права власності на предмет іпотеки за АТ «Альфа-Банк» діяли норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким введено мораторій, у відповідності до якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що 1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, та 2) загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири.

З врахуванням того, що предмет іпотеки був наданий банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого у доларах США, зважаючи, що площа вказаної квартири становить 58,74 кв.м. і відсутність доказів, що дана майно не використовується позивачем як місце постійного проживання Іпотекодавця та його сім`ї, то суд приходить до висновку, що до правовідносин сторін, які виникли з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки повинен бути застосований Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому відповідачі в силу зазначених положень Закону не могли вчиняти дії щодо звернення стягнення на дане майно, оскільки в даному випадку відбувається примусове стягнення на предмет іпотеки без згоди його власника.

Зазначена позиція також висловлена в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 р. усправі № 61-29771св18.

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Як встановлено судом, в матеріалах реєстраційної справи №80000 відсутні докази проведення експертної оцінки предмету іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено поясненням Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у квартирі АДРЕСА_1 фактично проживає неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи всі встановлені в ході судового розгляду обставини, а саме: відсутність допустимих та достатніх доказів на підтвердження отримання вимоги Іпотекодавця про усунення порушень зобов`язань, не дотримання положень Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», що дає підстави вважати, що здійснення реєстрації права власності на спірну квартиру за АТ «Альфа-Банк» відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, положень Договору про іпотеку, а отже право позивача підлягає судовому захисту у спосіб, передбачений законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вимога позивача про визнання незаконним та скасування прийнятого державним реєстратором Державного підприємства «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Мосійчук Оксаною Василівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:45845489 від 06.03.2019 р., про зміну державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 з Позивача на АТ «Укрсоцбанк» є обґрунтованою.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк», подану адвокатом Гуйваном Ігорем Віталійовичем- залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна