ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/330/21 Справа № 711/1491/20
УХВАЛА

01 березня 2021 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в особі судді Василенко Л. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Людмили Іванівни в процесі вирішення питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями та рішенням органу державної влади,

в с т а н о в и в :

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУПФУ в Черкаській області, ГУДКСУ у Черкаській області про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями та рішенням органу державної влади, відмовлено. Вирішено питання судового збору.

Не погоджуючись з приведеним судовим рішенням, ОСОБА_1 14 січня 2021 року, подано апеляційну скаргу в якій порушено питання про його скасування, з наведенням відповідних мотивів.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.

Надано скаржнику строк для усунення недоліків, а саме для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважності причин пропуску такого строку із наданням відповідних доказів, надання нової редакції апеляційної скарги, без застосування некоректних висловлювань у її змісті, а також сплати судового збору у розмірі 5 500 грн 27 коп., у строк який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання ухвали Черкаського апеляційного суду від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 скеровано до суду заяву, в якості додатку до якої додано заву про відвід судді Василенко Л. І.

Заява про відвід мотивована переконанням її автора в упередженості судді до розгляду приведеної справи, яка полягає в постановленні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху з висуненням вимог: про поновлення строку на апеляційне оскарження, тоді як ним наводилися мотиви для його поновлення; про сплату судового збору за її подачу, тоді як заявник переконаний у тому, що він являється особою, що звільнена від його сплати, а також тим, що подана апеляційна скарга містить образливі вислови, тоді як скаржником лише зроблено припущення, щодо порушення строків розгляду справ Придніпровським районним судом м. Черкаси та видачі копій судових рішень в них.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Василенко Л. І. суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про відвід судді з огляду на наступне.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Обставини, що виключають участь судді в розгляді цивільної справи, передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 37 ЦПК України визначено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим, обставини, вказані в пунктах 1 4 ст. 36 цього Кодексу мають бути доведеними та встановленими.

З поданого відводу вбачається, що обґрунтування підстав відводу зводяться до сумніву в об`єктивності та неупередженості судді Василенко Л. І., та підпадає під норми наведені в п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Частина 1 ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

З огляду на викладене та враховуючи зазначені підстави для відводу у поданій заяві, суд дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_1 відвід судді Василенко Л. І. є необґрунтованим, тому вирішення питання про відвід слід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 визнати необґрунтованою.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями та рішенням органу державної влади, передати для визначення єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді щодо розгляду заяви про відвід суддів Черкаського апеляційного суду.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л. І. Василенко