Справа № 541/1460/21
Провадження №2/541/701/2021
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
22 грудня 2021 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді: Куцин В.М.,
секретаря судових засідань Педорич К.К
.розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
22 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого із ОСОБА_2 , 23 вересня 1995 року у Петрівцівській сільській ралі Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 6.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 вересня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу діти повнолітні. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різний характер та погляди на життя. Подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам.
Ухвалою судді від 24 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін .
Ухвалою суду від 22 вересня 2021 року надано подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на примирення терміном 3 (три) місяці. Зупинено провадження по справі до 22 грудня 2021 року.
Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року провадження по справі поновлено.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що 26 років подружнього життя усім господарством займалася тільки вона. Між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття любові, взаєморозуміння. За час перебування в шлюбі вона неодноразово залишала чоловіка, однак на його прохання поверталася з метою збереження сім`ї та батька дитині. Коли вона захворіла, від чоловіка жодного разу не отримувала співчуття. Три місяці, строк наданий на примирення, вона проживала окремо, потім повернулася, так як вважає, що не має сенсу оплачувати оренду за квартиру. З чоловіком вони не примирилися, тому просила шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».
Відповідач в судовому засіданні суду пояснив, що він з дружиною примирився, так як вона повернулася проживати за місцем спільного проживання, та вони разом їздили до сина та до її батька.
Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 23 вересня 1995 року позивач ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Петрівцівській сільській ралі Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 6 (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має.
В термін наданий судом на примирення, примирення між подружжям не досягнуто.
Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам.
Згідно ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Положеннями ч. 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, від шлюбу неповнолітній дітей не має, примирення в термін наданий судом між подружжям не досягнуто, примушування одного із сторін до шлюбу не допускається, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « ОСОБА_3 », тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « ОСОБА_3 ».
В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 142, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, cт. 110, 112, 113,114 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 23 вересня 1995 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у Петрівцівській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 6 - розірвати.
Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.
При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_3 ».
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Миргород, Полтавської області, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Кирнички, Ізмаїльського району, Одеської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , рнкопп НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 24.12.2021 року.

Суддя: В. М. Куцин