ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4320/21
Провадження № 2/210/1620/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В.
секретаря судового засідання Перог Р.О.,
розглянувши згідно з вимогами частини 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу у володіння спадковим майном та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,
Короткий зміст позовної заяви
До суду звернувся ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (позивачі) з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу у володіння спадковим майном та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якій просив суд встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/24 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за кожним.
В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. Спадкова справа зареєстрована 25.06.2021 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Нянчуром С.М. На дату смерті ОСОБА_4 постійно проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом із нею у вказаному житловому приміщенні проживали позивачі. Місце проживання спадкодавця та позивачів було зареєстровано у цьому житловому приміщенні. Будинок перебуває у спільній частковій власності.
Зазначений житловий будинок, як відомчий житловий фонд ВО «Кривбасруда» за договором найму передавався фізичним особам з числа працівників об`єднання з урахуванням членів сім`ї, які перебували на обліку як такі, що потребували поліпшення житлових умов у відповідності з черговістю на отримання житла. В порядку реалізації свого права на безоплатне отримання державного житлового фонду шляхом приватизації ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_1 , про що Управлінням соціальних підрозділів ВО «Кривбасруда», як органом приватизації державного підприємства 23 листопада 1993 року було видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на житло з урахуванням членів сім`ї - позивачів. Згідно свідоцтва загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає 33,5 кв.м. На підставі вказаного свідоцтва на право власності на житло за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в КП «Криворізьке БТІ`ДОР було зареєстровано право спільної сумісної власності на ј частку житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , як на квартиру № 3 . Таким чином до спадкової маси після смерті ОСОБА_4 входить частка нерухомого майна, яка перебувала у власності спадкодавця на дату її смерті на підставі свідоцтва про право власності на житло.
Позивачі прийняли спадщину шляхом вступу у володіння нерухомим майном спадкодавця, оскільки по перше були зареєстровані у ньому протягом шести місяців з дати смерті матері. Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачі звернулись із заявами до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва. Інших спадкоємців, крім позивачів у ОСОБА_4 немає.
На дату відкриття спадщини ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності разом з позивачами належала квартира АДРЕСА_1 . Тобто, частка спадкодавця у праві власності на житловий будинок загалом становить 1/12. Ця частка успадкована позивачами, як спадкоємцями першої черги, в рівних частках у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР, тобто по 1/24 частці для кожного з позивачів.
Аргументи учасників справи
Ухвалою суду від 10 серпня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, витребувано від Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчура С.М. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесену нотаріусом за результатами звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину та належним чином засвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 13 вересня 2021 року було задоволено клопотання представника позивачів про виклик свідка ОСОБА_5 .
В судове засідання призначене на 22 грудня 2021 року, сторони не з`явилися. Представник позивачів ОСОБА_1 подав до суду заяву, якою просить задовольнити заявлені позовні вимоги. Під час розгляду справи по суті надав пояснення, позов підтримав з мотивів викладених у ньому.
Представник Територіальної Громади в особі Криворізької міської ради в судовому засіданні присутній не був, про час та дату судового засідання повідомлений, відзив на позовну заяву не надавався.
Від Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчура С.М. на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи № 32/2021, відкритої після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку загального позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що матір`ю позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.1976 року та серії НОМЕР_2 від 04.05.1982 року (а.с.11).
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис № 739 та видано Свідоцтво про смерть НОМЕР_3 (а.с. 12).
За життя, ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 листопада 1993 року Управлінням соціальних підрозділів ВО «Кривбасруда», на праві спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).
Згідно довідки, виданої КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації`ДОР № 189952 від 21.07.2021 року, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року ј частка житлового будинку (а саме квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві сумісної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі 10/4ПВ-411-2221 на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.11.1993 року Управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання "Кривбасруда», згідно з розпорядженням № 220 від 28.10.1993 року (а.с. 94).
Відповідно до домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.14-16).
Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли її діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (проживали постійно у даній квартирі з матір`ю на момент її смерті), що підтверджується довідкою від 05.03.2008 року, виданою Виконкомом Дзержинської районної у місті ради, згідно якої ОСОБА_2 , його мати ОСОБА_4 проживала з ними за адресою АДРЕСА_1 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , вели спільне господарство (а.с.17).
Таким чином, фактично, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчура С.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_4 , але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20 вересня 2021 року та рекомендовано звернутися до суду, через відсутність документу, що посвідчує право власності спадкодавця на майно (а.с. 93).
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65341873 від 25.06.2021 року, після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М., було заведено спадкову справу 25.06.2021 року за № 32/2021 (а.с. 85-88).
З матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка була витребувана ухвалою суду від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчура С.М., судом встановлено, що заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався, з заявою про прийняття спадщини звернувся позивач ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає (а.с. 82).
Також встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звертались вперше до ТРетьої Криворізької державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтво на право на спадщину за азкном в 2008 році, однак свідоцтво про право на спадщину не видано, та надано роз"яснення про необхідність виделення на померлу частки у спільній сумісній власності.
Постановою Приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області С.М. Нянчур від 25.06.2021 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на спадкове майно.
Згідно довідки КП "Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації" ДОР за № 189952 від 21.07.2021, станом на 31.12.2012 року, 1/4 частки житлового будинку, а саме квартира АДРЕСА_1 , зареєстровна на праві спільної сумісної власності за позивачами та померлою ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на власність, виданого 28.11.1993р. Управлінням соціальних підрозділів виробничого об"єднання "Кривбасруда", згідно з розпорядженням № 220 від 28.10.1993р.
Мотивувальна частина.
Позиція суду та застосовані норми права щодо питання визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Що стосується спадкових прав Позивачів, суд керується положеннями ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, оскільки спадщина відкрилась у 1999 році.
Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.
Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
За ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, який не є окремою підставою або видом спадкування і за яким суб`єктами спадкування стають певні спадкоємці за законом.
Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.
Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має керуватися положеннями статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.
Судом встановлено, що після смерті матері позивачів - ОСОБА_4 відкрилась спадщина.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 28.07.2021 року за №5507, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 12.05.1995 року по теперішній час, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.07.1998 року по теперішній час (а.с.18).
На підставі досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що в порядку статті 549 ЦК УРСР 1963 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину після смерті матері (проживали постійно у даній квартирі з матір`ю на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та були зареєстровані за вказаною адресою).
За законом спадкодавцями першої черги є позивачі. Інших спадкоємців, які б звертались із заявою про прийняття спадщини або прийняли спадщину в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - не встановлено.
Відповідно до частини першої статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.
За таких обставин слід встановити факт прийняття спадщини шляхом вступу у володіння нею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Щодо вимоги позивачів про визнання право власності на 1/24 частку (кожному) квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , суд доходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа (фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Відповідно до ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за -законом.
Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За частиною другою ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлої ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.1976 року та серії НОМЕР_2 від 04.05.1982 року (а.с.11)
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч.3,4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.
Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М. від 20.09.2021 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно (а.с.93).
Оскільки згідно довідки, виданої КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації`ДОР № 189952 від 21.07.2021 року, відповідно до даних архівної справи, станом на 31.12.2012 року ј частка житлового будинку (а саме квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві сумісної власності в КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» в реєстровій книзі 10/4ПВ-411-2221 на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.11.1993 року Управлінням соціальних підрозділів виробничого об`єднання "Кривбасруда», згідно з розпорядженням № 220 від 28.10.1993 року, вимога позивачів про визнання права власності є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
Враховуючи перевірені та оцінені судом докази та законодавство, суд приходить до висновку, що позивачами надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/24 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 кожному є доведеними, оскільки нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва на права на спадщину.
Враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому задовольняє їх в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачами вимога про відшкодуванням судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивачів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу у володіння спадковим майном та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт прийняття спадщини шляхом вступу у володіння нею ОСОБА_2 , після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити факт прийняття спадщини шляхом вступу у володіння нею ОСОБА_3 , після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на 1/24 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , право власності на 1/24 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- Позивач - ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Позивач - ОСОБА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- Відповідач: Територіальна громада в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, місцезнаходження : 50069, Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Миру, 42, .

Суддя: О. В. Чайкіна