Провадження №2-о/522/413/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді: Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся 27.10.2021 року до Приморського районного суду міста Одеси з заявою про видачу обмежувального припису, згідно якої просить: - заборонити ОСОБА_2 перебувати та наближатися до місця спільного проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборонити ОСОБА_2 перебувати на території ОСШ № 10 І-ІІІ ступенів за адресою м. Одеса, вул. 10 квітня, 22,- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування заяви вказано, що з 12 грудня 2008 року по 08.08.2020 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у шлюбі та від шлюбу мають двох доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Заявник вказує, що з 2009 року ОСОБА_2 страждає на психічне захворювання, у зв`язку з чим поводиться неадекватно, виказує маячливі думки щодо переслідування та загрози з боку невідомих осіб та викрадення їх дітей, піддає дітей систематичному психологічному насильству. В період чергового загострення хронічного психічного захворювання, 25.05.2019 року ОСОБА_2 намагалася незаконно перетинати кордон України, керуючи автомобілем на контрольно-пропускному пункті митниці Придністровської Модавської Республіки та умисно, ігноруючи законні вимоги про зупинку здійснила наїзд на співробітників митної служби. ОСОБА_2 є засудженою в кримінальному провадженні за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.315 КК, у зв`язку з чим перебувала на примусовому лікуванні, втім вже повернулася до м. Одеси та продовжила вчиняти насильницькі дії щодо заявника та його дітей. З метою забезпечення захист дітей від домашнього насильства заявник вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2021 року суддею Бондар В.Я. відкрито провадження по даній справі.

29 жовтня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про відвід судді Бондар В.Я.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року заяву про відвід судді Бондар В.Я. задоволено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 листопада 2021 року справу прийнято до провадження головуючим суддею Науменко А.В.

У судове засідання призначене на 20 грудня 2021 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю заявника.

Від відповідача до суду надійшли пояснення щодо позовної заяви. Відповідач заперечує проти задоволення позову.

Фіксування судового процесу не здійснювалося, відповідно до вимоги ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У відповідності до вимог абз.2 ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідності до п. 1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, 13 жовтня 2011 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилося дві доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , про що свідчать свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03 червня 2020 року позовну заяву про розірвання шлюбу задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно Довідки ОК «Асташкіна» від 14.05.2020 року ОСОБА_1 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає в квартирі з дружиною ОСОБА_8 та дітьми.

ОСОБА_1 та ОСОБА_8 25.10.2019 року уклали шлюб по шаріату, про що свідчить свідоцтво про шлюб по шаріату, видане 25.10.2019 року Духовним управлінням мусульман України «УММА».

Згідно ухвали Слободзейського районного суду (Придністровська Молдавська Республіка) у справі №3/4-22/19 від 20.08.2019 року ОСОБА_2 було переведено до психіатричного стаціонару спеціалізованого типу в умовах ГУ «Республіканська психіатрична лікарня» МЗ ПМР на строк до 29.09.2019 року.

З ухвали Слободзейського районного суду (Придністровська Молдавська Республіка) у справі №3/1-31/19 від 06.06.2019 року вбачається, що 26.05.2019 року ОСОБА_2 була поміщена до в психіатричне відділення ГУ «Слободзейська ЦРБ» з діагнозом «психомоторне збудження». Під час обстеження лікарем психіатром ОСОБА_2 був встановлений діагноз «Біполярний ефективний розлад. Маніакальний епізод».

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 09.09.2021 № 01-11/1586/1вих вирішено: «визначити способи участі гр. ОСОБА_2 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей кожну ІІІ суботу місяця з 15:00 год до 17:00 год у присутності батька виключно за бажанням дітей; дні народження, канікули та святкові дні за попередньою домовленістю між батьками. Усі зустрічі повинні проводитись, враховуючи розпорядок дня дітей, стан здоров`я та за умови забезпечення матір`ю ОСОБА_2 необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дітей.»

Відповідно до відповіді на адвокатський запит вих № 668 від 21 вересня 2021 від 30.09.2021 року № 463 року Одеська спеціалізована школа № 10 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням Французької мови імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна зазначено, що під час своїх візитів ОСОБА_2 мала ознаки неадекватної поведінки, а саме:

-Створювала конфліктні ситуації;

-Перестрибувала через паркан;

-Ганялася за дітьми;

-Не реагувала на прохання охорони та адміністрації вийти за межі закладу під час навчально-виховного процесу.

Відповідно до висновку спеціаліста психолога за результатами психологічного дослідження від 28.04.2021 року зазначено, що (мовою оригіналу) К биологической матери, Опре Елене, эмоциональная привязанность полностью утрачена, ребенок не воспринимает биологическую мать, т.е. фактически матерью ОСОБА_10 психологически считает отчима мачеху ОСОБА_11 . …Наоборот неожиданное появление биологической матери в жизни ребенка, после длительно перерыва и «эмоционального разрыва» может спровоцировать у ребенка серьёзную психологическую травму и усиление психологического стресса, учитывая непредсказуемость поведения ОСОБА_12 , вызванного её психологическим расстройством.

Також до матеріалів справи додано відеозапис допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_13 представником позивача.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 13.08.2021 року, відповідно до якої вбачається, що станом на 01.08.2021 року заборгованість по аліментам ОСОБА_2 становить 36075,16 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 7 частини 1 вказаної статті визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Крім того, пунктом 9 частини 1 вказаної статті визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з частиною 3 статті 26 вищевказаного Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Отже, необхідною правовою підставою для застосування щодо особи обмежувального припису є вчинення цією особою домашнього насильства та наявність достатніх ризиків продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення.

Відповідно до Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 року справа № 753/23624/18 під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають установлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Відповідно до позовної заяви позивач зазначає, що до його діти зазнали домашнього насильства від ОСОБА_2 .

Відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Докази додані до заяви не свідчать про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, наявність психічного захворювання та примусове лікування в медичних закладах не підтверджують доводів заявника з приводу того, що ОСОБА_2 вчиняє психологічне насильство над дітьми.

Щодо висновку спеціаліста психолога за результатами психологічного дослідження від 28.04.2021 року. Ціллю даного дослідження було діагностика актуального психо-ємоційного стану дитини, його особистих особливостей. психологічних проблем…, можливої шкоди психо-емоційного благополуччя дитини у зв`язку з спілкуванням з біологічною матір`ю. Таким чином, суд встановлює, що за результатом висновку спеціалістом виявлені психологічні проблеми дітей, однак у висновку не встановлено причино-наслідковий зв`язок між психологічними проблеми дітей та насиллям зі сторони матері ОСОБА_2 . Крім того, факту психологічного насилля ОСОБА_2 до дітей висновком не встановлено.

Щодо копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 13.08.2021 року, відповідно до якої вбачається, що станом на 01.08.2021 року заборгованість по аліментам ОСОБА_2 становить 36075,16 грн, суд зазначає, що факт несплати заінтересованою особою аліментів не свідчить про економічне насильство та не є підставою для видачі обмежувального припису. (Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 712/468/19 (провадження № 61-8360св19)

Щодо листа від 21 вересня 2021 від 30.09.2021 року № 463 року Одеська спеціалізована школа № 10 І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням Французької мови імені льотчиків-космонавтів Г.Т. Добровольського та Г.С. Шоніна судо вказує, що вказаним листом вказується на неадекватну поведінку зі сторони ОСОБА_2 , однак жодним чином не підтверджується факт вчинення нею будь-якого насильства над дітьми.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження фактів вчинення щодо нього домашнього насильства заінтересованою особою, суд зазначає наступне.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 щодо заявника та їх дітей домашнього насильства заявником не надано суду жодних доказів.

Згідно зі статтею 221 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, розглядають судді районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судів.

Проте, постанов суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної та кримінальної відповідальності з приводу вчинення домашнього, психологічного насильства над заявником та дітьми суду не надано.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 62 Конституції України, який розповсюджується і на справи про адміністративні правопорушення, належні докази вчинення ОСОБА_2 стосовно заявника та доньок домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування обмежувального припису, заявником суду не надані.

За загальним правилом, закріпленим частиною 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, оскільки заявником належним чином не доведено наявності передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правових підстав для застосування щодо ОСОБА_2 обмежувального припису, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відмова у задоволенні заяви не позбавляє заявника права повторного звернення до суду за наявності відповідних правових підстав та у разі їх доведення належними і допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263-265, 294, 350-6, 353 ЦПК України, суд,-, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення суду виготовлений 23.12.2021 року..

Суддя А.В. Науменко

20.12.21