Ухвала

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 462/5832/16-ц

провадження № 61-20004ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» про усунення перешкод у користуванні горищним приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у листопаді 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , у якому просила зобов`язати ОСОБА_1 поновити перегородку між приміщенням № 1-10 та горищним приміщенням площею 5,30 кв. м, що знаходиться біля коридору № 1-7, та поновити до нього дверний прохід з коридору за № 1-7 на мезоніні, а також зобов`язати відповідачів надати позивачу ключі від вхідних дверей до мезоніну в будинку АДРЕСА_1 .

Залізничний районний суд міста Львова рішенням від 30 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовив.

Львівський апеляційний суд постановою від 29 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнив. Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 30 жовтня 2018 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Зобов`язав ОСОБА_1 поновити перегородку між приміщенням № 1-10 та горищним приміщенням площею 5,30 кв. м, що знаходиться біля коридору № 1-7, та поновити дверний прохід до такого з коридору за № 1-7 на мезоніні. Зобов`язав ОСОБА_1 надати позивачу ключі від вхідних дверей до мезоніну в будинку АДРЕСА_1 .

У липні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року.

Верховний Суд ухвалою від 29 липня 2021 року у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на зазначене судове рішення відмовив з підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року.

Верховний Суд ухвалою від 28 вересня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року відмовив з підстав передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

У листопаді 2021 року до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року.

Верховний Суд ухвалою від 30 листопада 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року відмовив з підстав передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 03 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку вчетверте звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року у вказаній вище справі, в якій просили скасувати цю постанову, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Процесуальний закон не передбачає можливості повторного розгляду касаційної скарги особи, за зверненням якої Верховний Суд вже постановив ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 скористалися передбаченим законом правом на касаційне оскарження судового рішення у цій справі та є ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого вчетверте подають касаційну скаргу на те ж судове рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа - Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» про усунення перешкод у користуванні горищним приміщенням відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров