Справа № 758/9738/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Головчака М. М. ,

при секретарі - Пальчак Р. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгена Вікторовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування арешту на грошові кошти, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся представника скаржника - ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 , зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгена Вікторовича, та просить скасувати арешт на грошові кошти, який був накладений постановою державного виконавця № 63439056.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що у Дніпровськом районном відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 63439056, за заявою ОСОБА_2 , про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

09.06.2021 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонєм Євгеном Вікторовичем винесено постанову ВП № 63439056 про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 відповідно до судового наказу № 758/9738/20 від 07.09.2020 року, для забезпечення реального виконання рішення, крім коштів, що містяться на рахунках на які накладати арешт заборонено Законом.

Заявник зазначає, що кошти на утримання дитини, відповідно до судового наказу Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/9738/20, щомісячного сплачувались на рахунок ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АТ «Універсал Банк»), а квитанції, направлялися до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) електронною поштою.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до ВДВС із заявами про скасування арешту майна від 29.03.2021 та 15.05.2021 року.

На даний час жодної відповіді на вищезазначені заяви не було надано.

Ухвалою суду від 16 червня 2021 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгена Вікторовича.

Ухвалою суду від 09.09.2021 року суд витребувано копії матеріалів виконавчого провадження № 634390506.

На виконання ухвали 04.10.2021 року судом отримана належним чином завірена копія матеріалів виконавчого провадження № 63439056.

В судове засідання представник ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_1 не з`явились, про розгляд скарги були повідомлені належним чином.

Головний Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидонь Є.В. у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги був повідомлений належним чином.

Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах є одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій та який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону встановлено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, законодавчо закріплено імперативний обов`язок державного виконавця (усіх рівнів відповідно до визначеної структури) дотримуватись вимог Закону під час здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

07.09.2020 року Подільським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ № 758/9738/20, згідно якого суд зобов`язав стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2020 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Згідно матеріалів справи державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29.10.2020 року відкрито виконавче провадження № 63439056

Приписами ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов`язки та права державного виконавця.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем в межах даного виконавчого провадження проведено ряд виконавчих дій, а саме:

09.06.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно відповіді ДФС боржник отримує доходи від податкового агента та є самозайнятою особою.

Згідно довідки ДФС України від 10.11.2020, 18.12.2020, 14.03.2021, 04.06.2021 за боржником виявлені рахунки в банківських установах, а саме відкриті рахунки в АТ «УкрСиббанк»

Згідно довідок з бази даних МВС від 10.11.2020, 15.12.2020, 14.05.2021, 04.06.2021 за боржником автотранспортні засоби не зареєстровані.

Згідно виконавчого документа адреса боржника: АДРЕСА_1 .

Згідно розрахунку наданого ВДВС вбачається наявна заборгованість станом на 01.09.2021 року у розмірі 58231,94 грн.

Проте скаржником зазначено, що він щомісячно сплачував аліменти на рахунок ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АТ «Універсал Банк»).

На підтвердження надані належним чином копії квитанції:

- 17.09.2020 року сплачено 4000,00 грн.

- 04.10.2020 року сплачено 4000,00 грн.

- 04.11.2020 року сплачено 4000,00 грн.

- 07.12.2020 року сплачено 4000,00 грн.

- 04.01.2021 року сплачено 4000,00 грн.

- 29.01.2021 року сплачено 900,00 грн.

- 09.02.2021 року сплачено 4000,00 грн.

- 05.03.2021 року сплачено 4000,00 грн.

Однак з розрахунку ВДВС зазначені кошти не враховані при розрахунку заборгованості.

Відповідно п. 4. ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Отже державний виконавець і не міг знати про сплату аліментів боржником.

Таким чином, з урахуванням сплати аліментів боржником, та наданим розрахунком державного виконавця вбачається, що з вересня 2020 року по березень 2021 року ОСОБА_1 сплачувались аліменти не в повному обсязі, а у період з травня 2021 року по серпень 2021 року оплати взагалі відсутні.

У зв`язку з чим заборгованість зі сплати аліментів становить 29331,94 грн.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.п. 6,7 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Також Законом України «Про виконавче провадження» передбачені й інші заходи щодо належного виконання рішення зі сплати аліментів.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначені підстави для зняття арешту з майна та коштів боржника.

Таким чином підстави для зняття арешту з рахунків боржника відсутні.

Отже державним виконавцем дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду та здійснено заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Доводи скаржника щодо незаконних дій виконавця спростовано.

Аналізуючи наведені норми права, згідно з наданими сторонами доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгена Вікторовича.

Керуючись ст.ст.447, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника скаржника - ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 , зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кидоня Євгена Вікторовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування арешту на грошові кошти - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяМ. М. Головчак