Ухвала

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 758/7055/19

провадження № 61-20422ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування розпорядження та наказу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») про скасування розпорядження та наказу про оголошення догани.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що позивач працює керуючим територіально відокремленим безбалансовим відділенням (далі - ТВБВ) №10026/045 І-А АТ «Ощадбанк». Починаючи з 2017 року керівництво відповідача здійснює тиск на позивача з метою звільнення його з посади. Доказом цього є численні догани, винесені проти позивача, які останнім оскаржуються в судовому порядку.

27 лютого 2019 року відповідач видав розпорядження №123-р, яким, у зв`язку із фактом відсутності позивача на робочому місці та попереднім неповідомленням/не попередженням безпосереднього керівника про факт відсутності, та у зв`язку з ненаданням на відповідний запит пояснень щодо причин неповідомлення, «вказав» позивачу на порушення трудової дисципліни. Позивач із таким розпорядженням не погоджується, оскільки був відсутній на робочому місці з поважних причин, так як знаходився в суді, про що подав судову повістку із відміткою суду.

Крім того, відповідачем проведено виїзну перевірку організації касової роботи, про результати якої складено Акт від 29 січня 2019 року. На підставі цього Акту відповідач оголосив позивачу догану наказом від 28 лютого 2019 року №860-к. Позивач вважає винесену догану незаконною, викликаною упередженим ставленням до позивача, оскільки усі висновки акту спростовуються запереченнями, викладеними ним у пояснювальній записці від 20 лютого 2019 року з додатком до цих заперечень.

На думку позивача, оголошення йому догани вчинено з порушенням порядку застосування дисциплінарних стягнень, будь-які дані, що свідчили б про порушення ним службових обов`язків у відповідача, відсутні.

Відтак просив суд ухвалити рішення, яким:

- скасувати розпорядження від 27 лютого 2019 року №123-р АТ «Ощадбанк» в особі Філії - Головного управління по м. Києву та Київській області, яким ОСОБА_1 , «вказано» на порушення трудової дисципліни;

- скасувати наказ від 28 лютого 2019 року №860-к АТ «Ощадбанк» в особі Філії - Головного управління по м. Києву та Київській області про оголошення догани ОСОБА_1 .

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, позов задоволено частково.

Скасовано наказ від 28 лютого 2019 року № 860-к АТ «Ощадбанк» в особі філії - головного управління по м. Києву та Київській області про оголошення догани ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.

15 грудня 2021 року АТ «Ощадбанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, у якій просить оскаржені судові рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у частині задоволених позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена

в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету спору, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання АТ «Ощадбанк» на те, що ця справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, а також про те, що справа становить значний суспільний інтерес є безпідставними, оскільки належного обґрунтування таких тверджень не наведено.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про скасування розпорядження та наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат