Справа № 326/2364/21
Провадження № 2-н/326/137/2021
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2021 рік Запорізька обл., Бердянський р-н,

м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Ігнатьєв Д.П. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Акві-буд»» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Проектно-будівельна компанія «Акві-буд»» звернулося до Приморського районного суду Запорізької області із заявою до про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2021 р. Приморського районного суду Запорізької області цивільну справу № 326/2364/21 розподілено судді Ігнатьєву Д.П.

Ознайомившись із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, зокрема в частині 1 цієї статті зазначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Частина 1 ст. 30 ЦПК України містить аналогічну з ч. 3 ст. 30 ГПК України норму.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник внаслідок несплати боржником отриманих від заявника житлової послуги (управління багатоквартирним будинком). Об`єкт надання житлової послуги нежитлове приміщення у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана адреса не відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського району Запорізької області.

Оскільки вказане вище майно знаходиться у м. Мелітополі Запорізької області, то розгляд заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті послуги з управління багатоквартирним будинком щодо нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить до підсудності Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене у видачі судового наказу у цій справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 30, 162, 165, 258-261, 353-354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна компанія «Акві-буд»» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Приморського районного суду

Запорізької області Д.П. Ігнатьєв

24.12.2021