Справа № 454/1426/20 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/3313/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м.Львів

Справа № 454/1426/20

Провадження № 22ц/811/3313/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сокальського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Сокалі 13 жовтня 2020 року у складі судді Фарини Л.Ю.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,-

встановив:

13 травня 2020 року ОСОБА_2 вернулася з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебувала у шлюбі із відповідачем. Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що рішенням Сокальського районного суду від 21 грудня 2016 року з відповідача стягуються аліменти на сина в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що аліменти у присудженому розмірі є меншими, ніж гарантований державою мінімум. Рішенням Сокальського районного суду від 4 квітня 2019 року змінено розмір аліментів до 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що цих коштів не вистачає для належного утримання дитини, оскільки витрати на утримання сина зросли через його вікові потреби, зросли ціни на одяг, продукти харчування, комунальні послуги. Просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 4 квітня 2019 року .

Вирішено стягувати з відповідача аліменти на неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із зміною способу стягнення аліментів припинено стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на підставі рішення Сокальського районного суду від 4 квітня 2019 року.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що позивачем не доведено змін майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Заперечує щодо збільшення розміру аліментів.

Належно повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися. Розгляд справи проведено у їх відсутності.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно виконавчого листа, виданого Сокальським районним судом Львівської області 4 квітня 2019 року, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на малолітнього ОСОБА_3 в розмірі 1000грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Встановлено, що неповнолітній син сторін проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 цього Кодексу).

Згідно із ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 цього Кодексу - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (Конвенція ООН ч.ч. 1, 2 ст. 27 «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття мають обоє батьків.

Згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Встановлено, що витрати на утримання дитини не можуть в повній мірі забезпечуватися позивачем і розмір аліментів, які отримує позивач від відповідача за рішенням суду, не забезпечує в повній мірі гармонійного розвитку дитини, тому права сина сторін на належне утримання з боку батька порушені та підлягають судовому захисту.

Розмір сплачуваних відповідачем аліментів є недостатнім та в повній мірі не забезпечує матеріальне становище дитини для її гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч.2 ст.182 СК України.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову про зміну способу стягнення аліментів.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 25 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді