Ухвала

22 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 442/7579/18-ц

провадження № 61-19709ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого

2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 листопада

2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя; зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності, визнання факту припинення шлюбних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дрогобицького районного суду від 26 лютого 2021 року позов

ОСОБА_2 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Дрогобицького районного суду від 26 лютого 2021 року залишено без змін.

03 грудня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким

у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, зустрічний позов задовольнити.

1. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки, як убачається із тексту касаційної скарги, заявник не погоджується із рішенням суду першої та постановою суду апеляційної інстанцій, проте

у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати рішення суду першої інстанції, проте не ставить питання щодо постанови суду апеляційної інстанції, якою було залишено рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, ОСОБА_3 необхідно уточнити вимоги його касаційної скарги відповідно до норм статті 409 ЦПК України та надіслати її копію для всіх осіб, які беруть участь у справі.

2. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_3 порушено клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, зазначаючи, що він звільнений від сплати судового збору, надавши копію посвідчення учасника бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних

з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження

№ 11-795заі19), від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).

З огляду на зміст касаційної скарги та доданих до неї матеріалів

ОСОБА_3 оскаржує судові рішення у справі за позовом ОСОБА_2 щодо поділу майна подружжя та зустрічний позов про визнання права особистої приватної власності, визнання факту припинення шлюбних відносин, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.

Також, ОСОБА_3 у касаційній скарзі посилається на важкий майновий стан, оскільки він не працює, перебуває на пенсійному обліку. На підтвердження вказаних обставин заявник надав довідку про доходи Дрогобицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про його доходи за попередній календарний рік, які становлять 33 259,05 грн.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення

у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами

є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Згідно із статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, Верховний Суд урахував, що зазначені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру, оскільки заявником не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження його реального майнового стану (наявність рухомого

і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо), який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

При цьому, ОСОБА_3 є відповідачем у даній цивільній справі за позовом ОСОБА_2 .

Таким чином, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру слід відмовити.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору чи зменшення його розміру за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 762,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характер (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми таким чином ((1 409,60 + 8 810,00) х 200% = 20 439,20 грн).

Отже, ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 20 439,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оскільки матеріали касаційного провадження таких обставин не містять.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 лютого 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник