Ухвала

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 626/2331/20

провадження № 61-20138ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості використаної електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 Акціонерне товариство «Харківобленерго» (далі - АТ Харківобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення обсягу та вартості використаної електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії(далі - ПРРЕЕ або Правил) у сумі 16 536,00 грн та судових витрат.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, згідно укладеного між сторонами договору від 08 січня 2015 року № 1613 є споживачем електричної енергії, має особовий рахунок № НОМЕР_1 , несе відповідальність передбачену договором. 02 лютого 2019 року у домоволодінні відповідача виявлено споживання електричної енергії шляхом самовільного відключення до електромереж споживача електричної енергії поза приладом обліку, що зафіксовано актом про порушення Правил від 02 лютого 2019 року № 221582, який підписано працівниками АТ «Харківобленерго» та відповідачем. ОСОБА_1 погодився з викладеними у акті фактами та вказав, що зауважень до складеного акту та дій персоналу АТ «Харківобленерго» не має, копію акту отримав, що засвідчив власним підписом. Вказаним актом ОСОБА_1 повідомлено про необхідність з`явитися до Красноградського РВ АТ «Харківобленерго» на засідання комісії з розгляду складеного акту про порушення. 19 березня 2019 року у Красноградському РВ відбулося засідання комісії прийняте рішення та нараховано відповідачу суму завданих збитків за період з 02 лютого 2016 року по 02 лютого 2019 року в розмірі 24 814,23 грн. 19 березня 2021 року ОСОБА_1 уклав угоду про порядок погашення заборгованості в зазначеному розмірі та станом на 20 жовтня 2020 року відповідач погасив заборгованість в розмірі 8 278,23 грн. На час звернення до суду ОСОБА_1 припинив виконувати угоду про порядок погашення заборгованості, залишок заборгованості склав 16 536,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 16 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року, позов АТ «Харківобленерго» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Харківобленерго» вартість використаної електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ по акту від 02 лютого 2019 року № 221582 у сумі 16 536,00 грн та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з доведеності вчиненого відповідачем порушення споживання електричної енергії та відсутності доказів сплати відповідачем існуючої заборгованості в розмірі 16 536,00 грн, на підставі чого дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

ОСОБА_1 у грудні 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у вищевказаній справі, в якій просить зазначене судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі складає 16 536,00 грн, а отже не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості використаної електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак