ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/7641/21
Провадження № 22-ц/4820/1825/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя доповідач), Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Бондарчука В.В. від 07 липня 2021 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідачів, вказував, що 24 травня 2020 року о 17 год. на 290 км.+350 м автодороги М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault Trafic», д.р.н. НОМЕР_1 , не дотрималася вимог Правил дорожнього руху проявила неуважність та розпочала у недозволеному місці обгін автомобіля «ВАЗ 21154-120-20», д.р.н. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, під керуванням позивача, внаслідок чого допустила зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля із правою бічною частиною автомобіля «ВАЗ 21121», д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який в цей час рухався по зустрічній смузі.

Від вказаного зіткнення відбувся розворот автомобіля «ВАЗ 21121», д.р.н. НОМЕР_3 із викиданням його на зустрічну смугу руху, де він здійснив перехресне зіткнення з автомобілем під керуванням позивача.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 15 березня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, який належить позивачу зазнав механічних пошкоджень. Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №196/20 від 30 жовтня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 21154-120-20», д.р.н. НОМЕР_2 становить 76807,70 грн.

Враховуючи приписи статті 29 Закону України №1961-ІV, позивач зазначав, що страховик зобов`язаний за рахунок страхової виплати відшкодувати йому вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу у розмірі 61835,63 грн., а також 1400 грн. витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу.

Оскільки сума страхового відшкодування не покриває повного розміру завданої позивачу майнової шкоди, просив стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, а саме 14972,07 грн., а також стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 20000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в розмірі 14972,07 грн., моральну шкоду - 5000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2440,80 грн., а всього 22412,87 грн.

Стягнуто з ПАТ «СГ «ТАС»» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 61835,63 грн. витрати пов`язані із евакуацією транспортного засобу 1400 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 7726,80 грн., а всього 70962,43 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 184,69 грн., з ПАТ «Страхова група «ТАС» - судовий збір в розмірі 584,66 грн.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року переглянуто апеляційним судом, постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 вересня 2021 року залишено без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині стягнення з неї майнової шкоди у розмірі 14972 грн. Зазначає, що згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» майнову відповідальність за шкоду, завдану позивачу, повинен нести страховик. Завдані автомобілю позивача збитки оцінені на суму 76807 грн., тобто, в межах ліміту страхового відшкодування, що становив 100000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Страхова Група «ТАС» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством. Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 61835,63 грн. Тому вимога апелянта про стягнення з «СГ «ТАС» 14972 грн. є безпідставною.

У відзиві ОСОБА_1 просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну, а рішення суду залишити без змін. Зазначив, що судом правомірно стягнуто з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди (76807,70 грн.) та страховою виплатою (61835,63 грн.), що становить 14972,07 грн.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 370 ЦПК України якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання звільнено з випробуванням строком на три роки.

Вироком суду встановлено, що 24 травня 2020 року близько 17 год. на 290 км. +350 автодороги М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» ОСОБА_2 , керуючи належним їй на праві власності автомобілем «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в порушення п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України, дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год» зі швидкістю близько 100 км/год. в напрямку від м.Вінниця до м.Хмельницький, на ділянці дороги між с.Голосків Летичівського району Хмельницької області та с.Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, де на той час проводилися ремонті роботи дорожнього покриття та були встановлені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», 3.25 «Обгін заборонено», вирішила виконати маневр обгону автомобіля «ВАЗ 21154-120-20» р.н. НОМЕР_5 , що рухався в попутному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_1 внаслідок чого допустила зіткнення правою передньою частиною автомобіля «Renault Trafic» р.н. НОМЕР_1 із правою бічною частиною автомобіля «ВАЗ 21121» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Від вказаного зіткнення відбувся розворот автомобіля «ВАЗ 21121» р.н. НОМЕР_3 із відкиданням його на зустрічну смугу руху, де він здійснив перехресне зіткнення своєю лівою задньою частиною із передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ 21154-120-20» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який належить останньому на праві власності.

Внаслідок зіткнення автомобіль ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС»», що підтверджується копією відповідного полісу серії АО/5386908 наземного транспорту.

18 червня 2020 року ОСОБА_1 направив повідомлення до ПрАТ «СГ «ТАС» про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до висновку експертного дослідження №196/20 від 30 жовтня 2020 року розмір матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ 21154-120-20» р.н. НОМЕР_2 становить 61 835,63 грн. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, при цьому загальна вартість відновлювального ремонту становить 76 807,70 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскільки з страховика ПАТ «Страхова Група ТАС» стягнуто витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу, то відповідно до закону різницю між загальною вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням слід стягнути з винної особи ОСОБА_2 в сумі 14972,07 грн.

Рішення суду в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_2 не оскаржується, тому в цій частині не переглядається апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди внаслідок пошкодження автомобіля є необґрунтованими і суперечать нормам матеріального права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом статті 28 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-ІV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Як встановлено, згідно з висновком експертного дослідження №196/20 від 30 жовтня 2020 року розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ 21154-120-20» р.н. НОМЕР_2 , становить 61 835,63 грн. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, при цьому вартість відновлювального ремонту становить 76 807,70 грн.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №686/17155/15-ц від 03.10.2018 року, у разі виплати позивачу страхового відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону № 1961-IV, - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, у страховика не виникає обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).

Отже, встановивши, що розмір майнового збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує визначений позивачу розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що з ОСОБА_2 як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та страховим відшкодуванням.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2021 року.

Судді Л.М. Грох

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова