Провадження № 2/638/5493/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Рижикової В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до медичної сестри стаціонару хірургічного відділення № 1 лікарні КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладеної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова» ХМР Григоренко Валентини Михайлівни про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 50000 грн., заподіяну каліцтвом, ушкодженням здоров`я та смертю ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2019 році її чоловік ОСОБА_2 звернувся до лікарні ім. Мещанінова з приводу видалення грижі, його направлено до 1-го хірургічного відділення, де на той час працювала ОСОБА_3 . Після видалення грижі та отримання смертельної дози розчину глюкози, її чоловікові стало зле та його переведено до реанімації, де лікар хірург ОСОБА_4 наказав відповідачу у справі ОСОБА_3 зробити штучну вентиляцію легень. Внаслідок невмілих, на думку позивача, дій відповідача інтубаційна трубка потрапила у стравохід, що призвело до смерті ОСОБА_2 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належно.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , вказала, що в період погіршення стану здоров`я ОСОБА_2 припадав на її вихідні дні, спростовувала доводи викладені у позові.

Відповідно до ч.1,3 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частиною 2 статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження поважності її неявки до суду, а відтак можливим розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Згідно висновку експерта Обласного бюро судово медичної експертизи управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації № 12-17/233-А/19 від 26.07.2019 року, що проведена на підставі ухвали слідчого судді від 11.06.2019 року за номером ЄРДР 0002250 від 11.06.2019 року причиною смерті ОСОБА_2 явивися гострий мегакаріобласний лейкоз (гемобластоз), який ускладнився гострим розладом кровообігу, смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_1 о 14:40 годин в стаціонарі КНП «МКЛШНМД ім.. пров. Мещанінова» ХМР. У зв`язку з виявленою у ОСОБА_2 неправною правосторонньою пахово мошонковою грижею, внутрішньочеревною кровотечею, в стаціонарі вказаної лікарні ОСОБА_2 за період лікування з 06.06.2019 року по 08.06.2019 року проведені оперативні втручання: 06.06.2019 року операція грижесічіння з аллапластикою; 08.06.2019 року операція лапаротомія, зупинка кровотечі, інкубація тонкого кишківника, санація, дренування черевної порожнини. Яких небудь тілесних пошкоджень, окрім слідів операційного втручання і слідів медичних маніпуляцій, при дослідженні трупа ОСОБА_2 не встановлено.

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладеної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 05.08.2019 року на заяву ОСОБА_1 , з метою проведення перевірки фактів, викладених у заяві останньої щодо смерті чоловіка ОСОБА_2 наказом по лікарні від 10.06.2019 року створено комісію, за результатами роботи якої встановлено наступне.

ОСОБА_2 , 67 років, перебував на стаціонарному лікуванні з 06.06.2019 року по 08.06.2019 року, госпіталізований за направленням лікаря КНП «МКЛ № 27» ХМР до хірургічного відділення з діагнозом правобічна пахвино калиткова кила, стан після защемлення. Оперований за ургентними показаннями. Післяопераційний період ускладнився кровотечею, джерелом якої став розрив мальформації правої яічковой артерії, у зв`язку з чим 08.06.2019 року повторно прооперований за ургентними показаннями. Перевірка протоколів оперативних втручань проведених ОСОБА_2 не виявила порушень в ході їх проведення. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, тіло направлено на розтин патологоанатомічного відділення, під час проведення розтину померлого ОСОБА_1 подана заява від 10.06.2019 року, на підставі якої проведення розтину тіла померлого зупинено. За результатами судово медичної експертизи встановлено діагноз основний гострий мегакаріобластний лейкоз; ускладнення гострий розлад кровообігу, набряк легенів; супутний стан після операції.

На думку позивачки, з вини відповідача їй завдано моральної шкоди, розмір якої оцінений у 50000 грн., та яка виразилася у вбивстві її чоловіка ОСОБА_5 в лікарні ..

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Предметом позову у цій справі є стягнення коштів у рахунок відшкодування моральної шкоди з медичної сестри стаціонару хірургічного відділення № 1 лікарні КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладеної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова» ХМР ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин, завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Позивач пред`явив позов до медичної сестри стаціонару хірургічного відділення № 1 лікарні КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладеної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова» ХМР ОСОБА_3 , яка є неналежним відповідачем, з клопотанням щодо залучення до участі у справі належного відповідача, позивачка не зверталася.

Як вбачається зі змісту ст. 51 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

За приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Правовий висновок щодо обґрунтованості відмови у позові, пред`явленого до неналежного відповідача, викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц.

Враховуючи те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, а клопотання про його заміну не заявляв, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 7, 11,12, 13,19,47,48,51,51, 81, 133, 141, 158,175,263,264, 265 ЦПК, ст. ст. 23,280,1167,1172 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до медичної сестри стаціонару хірургічного відділення № 1 лікарні КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладеної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова» ХМР Григоренко Валентини Михайлівни про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, починаючи з 20.12.2021 року.

Головуючий