Провадження №2/523/4434/21
У Х В А Л А
щодо розгляду клопотання про передачу справи за підсудність
16.12.2021 року м. Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси
у складі: головуючої судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судових засідань Скоріної М.Р.,
Суд констатує, що відповідачем ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про передачу справи до належного суду.
Обґрунтовуючи вимоги поданого клопотання відповідач вказує на те, що позивач ОСОБА_2 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси використовуючи правила альтернативної підсудності, визначеної ч. 1 ст. 28 ЦПК України. Проте, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 , а тому дана справа є підсудною Дніпровському районному суду м. Одеси.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій просила суд провести розгляд даної справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився. Однак, у поданому клопотанні просив суд розгляд даного клопотання провести у його відсутність.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання відповідача, матеріали справи суд доходить наступного висновку.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно приписів ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Таким чином, суд констатує, що норми цивільного процесуального законодавства надають можливість позивачу при звернені до суду з позовом про стягнення аліментів використовувати правила загальної підсудності (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача) або альтернативної підсудності (за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача).
Так, звертаючись до Суворовського районного суду м. Одеси з використанням правил альтернативної підсудності, ОСОБА_2 вказує на те, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Факт проживання позивача ОСОБА_2 за вказаною адресою підтверджується наявною в матеріалах справи копіями Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти № 88/21 від 30.07.2021 року, укладеного ОСОБА_2 , як законним представником ОСОБА_3 , із Одеським фоховим коледжом економіки, права та готельно ресторанного бізнесу, в якому адреса проживання ОСОБА_2 та сина позивача ОСОБА_3 зазначена: : АДРЕСА_2 .
Окрім того, в матеріалах справи наявні копії акту оцінки потреб/сім`ї від 30.06.2021 року та Висновок оцінки потреб сім`ї від 30.08.2021 року, складені Центром соціальних служб Одеської міської ради у Суворовському районі, з яких вбачається, що місцем проживання позивача ОСОБА_2 та її дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є адреса: АДРЕСА_2
На підставі ч. 2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.
З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд констатує, що звертаючись до Суворовського районного суду м. Одеси позивач ОСОБА_2 скористувалася правилами альтернативної підсудності для розгляду позовів про стягнення аліментів, зокрема за своїм місцем перебування, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що розгляд даних позовних вимог підсудний Суворовському районному суду м. Одеси, а тому, з метою дотримання встановлених законом правил територіальної юрисдикції, суд вважає заявлене відповідачем клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 260 ЦПК України, суд,
У задоволені клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи до належного суду відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: Кремер І.О.