Справа № 697/1913/20
Провадження № 2/697/716/2020
16 лютого 2021 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Євтушенко Б.В.,
за участю секретаря с/з Дашковської Н.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в своїх та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком,
ВСТАНОВИВ :
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , який діє в своїх та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком. В обгрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстрований - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які більше року у вказаному будинку не проживають. У добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялися, факт реєстрації відповідачів за зазначеною адресою створює для позивача ряд незручностей та перешкоджає повноцінно розпоряджатись власним майном, а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 та встановити порядок виконання рішення суду.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2020 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 , який діє в своїх та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника третьої особи Давиденко К.В. від 13.01.2021, про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову ( а.с. 48) .
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.
Так, зокрема, встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок за реєстровим номером № 26/441 (а.с. 10-16).
З довідки № 129 від 07.10.2020 виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області (а.с. 17), вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , 1979 року народження, уродженець м. Макіївка, Донецької області, прибув в с. Павлівка Канівського району Черкаської області 05.01.2005 та зареєстрований на проживання за адресою АДРЕСА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно довідки № 134 від 09.10.2020 виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області (а.с. 18), вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , 1979 р.н., разом з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані на проживання по АДРЕСА_1 , не проживають з червня 2005 року.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у ньому.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником, або законом.
Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383,391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей150,156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Відповідно до частин 1, 2статті 11 Закон України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
А отже обов`язок і відповідальність за створення належних умов для проживання дитини покладається на її сім`ю, тобто в даному випадку батьків.
Згідно ч. 2ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини непроживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.
Поважних причин відсутності відповідачів за місцем реєстрації понад один рік судом не встановлено.
Таким чином, у суду є підстави для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 , оскільки, вони без поважних причин відсутні за вказаною адресою з 2005 року по теперішній час, тобто, понад один рік.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється підставі судового рішення, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померло.
Суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 267 ЦПК України та встановити порядок виконання цього рішення суду, зокрема, вказавши що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем реєстрації.
Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст.12,81,89,247,263-265,280-289,354 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст.319,321,383,391,405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд,-
ВИРІШИВ :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який діє в своїх та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Канівської районної державної адміністрації Черкаської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , як таких, що втратили право користування цим житловим приміщенням, без надання паспорта.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя Б . В . Євтушенко