Номер провадження: 22-ц/813/9947/21
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/15150/13-ц

Номер провадження: 22-ц/813/9947/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Янковської Ю.Л.,

учасники справи:

- позивач - Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство»,

- відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси, постановлену у складі судді Павлик І.А. 17 травня 2021 року, про повернення заяви про перегляд заочного рішення,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У червні 2013 року Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» (далі по тексту Товариство) звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором.

Товариство позовні вимоги обґрунтовує тим, що з ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ОД-1/0355/08/542 від 04.06.2008 року, згідно якого Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» надала Відповідачці кредит на суму - 100 000 гривень. Позичальниця не виконує своїх зобов`язань за Кредитним договором з повернення коштів тощо.

Позивач неодноразово звертався у письмовому вигляді до відповідачки з вимогою про виконання договору, проте відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань.

Сума боргу, яка підлягає поверненню відповідачкою станом на 14.06.2013 року складає 1 077 073,86 грн., з яких: - тіло кредиту 96 666,04 грн.; - відсотки 117 983,55 грн.; - заборгованість по пені 837 424,27 грн.; - штраф за нецільове використання кредиту 25 000,00 грн. (а. с. 2 - 3).

2.2 Зміст заочного рішення, ухвали про перегляд заочного рішення суду першої інстанції, обґрунтування висновків суду

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04.12.2013 року задоволено вищевказаний позов Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 1 077 073,86 грн..

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не виконує своїх зобов`язань за Кредитним договором № ОД-1/0355/08/542 від 04.06.2008 року, за яким відповідачка отримала кредит на суму - 100 000,00 грн.

Сума боргу, яка підлягає поверненню відповідачкою станом на 14.06.2013 року складає 1 077 073,86 грн., з яких: - тіло кредиту 96 666,04 грн.; - відсотки 117 983,55 грн.; - заборгованість по пені 837 424,27 грн.; - штраф за нецільове використання кредиту 25 000,00 грн. (а. с. 42 -43).

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 20.01.2014 року заяву представника відповідачки від 16.12.2013 року задоволено. Вищевказане заочне рішення скасоване, призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Суд першої інстанції мотивував свої висновки доведеністю вимог заяви про перегляд заочного рішення (а. с. 46 47, 57).

2.3 Зміст рішення суду першої інстанції, обґрунтування висновків суду

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01.07.2014 року задоволено вищевказаний уточнений у березні 2013 року позов Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 1 316 108,00 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю позовних вимог (а. с. 86 -87).

2.3 Короткий зміст вимог заяви про перегляд заочного рішення

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що рішення ухвалено за її відсутності. Судом не враховані всі обставини, що мають значення для вирішення спору.

Заява про перегляд заочного рішення суду обґрунтована тим, що про існування заочного рішення від 01.07.2014 року відповідачка ОСОБА_2 дізналась, вже після відкриття виконавчого провадження та арешту грошових коштів на картковому рахунку, при спробі розрахуватися карткою за послуги в магазині.

Крім того, відповідачка стверджує, що вже при ознайомленні з матеріалами справи дізналась, що в матеріалах справи відсутнє сповіщення її про повторний перегляд справи зі збільшенням розміру позовних вимог та звертає увагу на строк позовної давності (а. с. 104 - 107).

2.4 Зміст ухвали суду першої інстанції, обґрунтування висновків суду

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17.05.2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 липня 2014 року у справі № 522/15150/13-ц за позовом Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернуто заявнику без розгляду.

Ухвала вмотивована тим, що оскаржуване заявником рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2014 не є заочним та не може бути переглянуте судом, що його ухвалив на підставі ст. 284 ЦПК України.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04.12.2013 було переглянуто судом та скасовано.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2014, яке заявник просить переглянути, за своєю правовою суттю не є заочним. Суд, що його ухвалив позбавлений можливості здійснити його перегляд, а відтак заява про перегляд заочного рішення підлягає поверненню заявнику (а. с. 115 - 116).

2.5 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 17.05.2021 року. Ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати винести ухвалу про відкриття провадження та призначити справу 522/15150/13-ц до розгляду за правилами загального позовного провадження.

2.6 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала не відповідає обставинам справи, які хибно трактуються суддею, є необ`єктивною та суперечить нормам процесуального та матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що ОСОБА_1 не була сповіщена належним чином; 2) засідання від 01.07.2014 року проводилось без сторін. Отже, це і є по суті заочний розгляд справи; 3) вона не згодна з аргументами позивача як по первісному позові, так і по уточнюючому позову. Вважає, що в неї є достатньо підстав для надання своїх заперечень на позов та доводів для відмови позивачу в його позовних вимогах (а. с. 118 - 120).

2.7 Узагальнені доводи відповідача в апеляційному суді

Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» не скористалось правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.8 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.08.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 17 травня 2021 року про повернення заяви заявникові залишено без руху. (а.с. 128)

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто недоліки, зазначені в ухвалі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.10.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 17 травня 2021 року про повернення заяви заявникові (а.с. 142)

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.10.2021 року вказану справу призначено до розгляду. (а.с. 143)

У судовому засіданні адвокат Бузова Т.Г., діюча від імені ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

3.2 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права. Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи № 522/15150/13-ц Приморським районним судом м. Одеси 04.12.2013 року було ухвалено заочне рішення, яким позов Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі - 1 077 073,86 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.01.2014 зазначене заочне рішення суду скасовано. Призначено справу до розгляду. За результатами якого 01.07.2014 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення про задоволення уточненого позову Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство». Стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі - 1 316 108,91 грн..

Таким чином, оскаржуване заявником рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2014 року не є заочним. Тому, воно не може бути переглянуте судом, що його ухвалив на підставі ст. 284 ЦПК України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) з приводу реалізації п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, оскільки заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 04.12.2013 було переглянуто судом та скасовано, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01.07.2014, яке заявник просить переглянути, за своєю правовою суттю не є заочним, суд, що його ухвалив позбавлений можливості здійснити його перегляд. Відтак суд першої інстанції правомірно повернув заяву про перегляд заочного рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами статті 10 ЦПК України 2004 року, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладено на суд обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується «процесуальна» справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення «Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece» від 06 липня 2010 року № 54111/07). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (рішення «Mirolubovs and Others v. Latvia» від 15 вересня 2009 року № 798/05, § 103). Бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (рішення «Niderost-Huber v. Switzerland» від 18 лютого 1997 року № 104/1995/610/698, § 30).

Частина третя цієї статті містить повний і вичерпний перелік випадків, які є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Проте будь-яких засобів доказування про існування таких процесуально-правових дефектів, які спонукали би до хибного розв`язання цивільно-правового спору відповідачем надано не було, матеріали справи не містять, а колегією суддів їх здобуто не було.

Спростовуються правильністю висновків судом і твердження заявника про хибність застосування норм матеріального права.

Решта доводів апеляційної скарги відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, адже не вказують про наявність мотивів для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

3.3 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційних скарг відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є справедливою, законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

4. Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

5.Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 17 травня 2021 року про повернення заяви про перегляд заочного рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Суддів С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе