Дата документу 22.02.2021 Справа № 318/1032/20
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 318/1032/20Головуючий у 1-й інстанції Васильченко В.В.
Пр. № 22-ц/807/103/21Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кримської О.М., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на заочне рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі Банк) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Банк, як правонаступник усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником усіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку «Райффайзенбанк Україна», звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-3), в якому просив стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як поручителя за договором поруки № SR-200/883/2008/1 від 01.06.2017 року, заборгованість за кредитним договором № МL-200/883/2008 від 14.05.2008 року станом на 20.03.2020 року в сумі 62468,53 грн., яка складається із: 56584,63 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 5883,90 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 14.09.2019 року по 19.03.2020 року, від сплати якої на користь Банку відповідачі у добровільному порядку ухиляються, та стягнути судовий збір в сумі 2102,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Васильченко В.В. (а.с. 44).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 50-51) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Заочним рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2020 року (а.с. 73-78) позовні вимоги Банку у цій частині задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість в сумі 56584,63 грн. та судовий збір в сумі 1904,01 грн., а всього на суму 58488,64 грн.

В решті вимог позову Банку відмовлено.

За заявами відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вищезазначене заочне рішення судом першої інстанції не переглядалось, в апеляційному порядку відповідачами не оскаржувалось.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції (фактично в частині відмови у задоволенні позовних вимог Банку), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 83-96) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Банку задовольнити у повному обсязі.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 98).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 06 жовтня 2020 року (а.с. 99).

В автоматизованому порядку суддею Кримською О.М. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалим лікуванням останньої (а.с. 106-107).

Ухвалою апеляційного суду дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 108).

Відповідачі не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 18 суддів замість 40 суддів за штатом).

Крім того, розгляд цієї справи апеляційним судом не відбувався у період з 15.02.2021 року по 19.02.2021 року включно, оскільки суддя-доповідач Гончар М.С. проходила підготовку для підтримання кваліфікації суддів судової палати з розгляду цивільних справ в Національній школі суддів України (а.с. 115).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що задовольняючи позов Банку у цій справі лише в частині позовних вимог Банку до позичальника ОСОБА_1 і лише на суму заборгованості 56584,63 грн. та відмовляючи Банку у стягненні з позичальника ОСОБА_1 заборгованості за відсотками 5883,90 грн. і солідарного стягнення взагалі будь-якої заборгованості у цій справі з поручителя ОСОБА_2 , суд першої інстанції керувався ст. 3, 4, 13, 22, 203, 215, 236, 524, 543, 548, 553, 554, 559, 610, 612, 625, 1048, 1050, 1054, 1056 ЦК України, ст. 4, 9, 81, 141, 259-268 ЦПК України виходив із: - обґрунтованості та доведеності позовних вимог Банку лише в частині в частині їх задоволення, - в частині нарахування відсотків на суму 5883,90 грн. Банк не дотримався вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в частині поручителя - порука ОСОБА_2 припинилась з підстав, передбачених ст. 559 ЦК України.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону заочне рішення суду першої інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи, має місце у цій частині неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального прав, рішення суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що Банк має право в силу вимог ст. ст. 509, 526, 553-554, 610-612, 1049, 1050 ЦК України, п. 1.8 вищезазначеного договору сторін на дострокове солідарне стягнення з відповідача ОСОБА_1 , як позичальника, та ОСОБА_2 , як поручителя (договір поруки SR-200/883/2008/1 від 01.06.20178 року, копія ас. 13-14) заборгованості за кредитним договором № МL-200/883/2008 від 14.05.2008 року із додатковим договором до нього від 01.06.2017 року зі строком дії до 14.05.2028 року (п.1.2. кредитного договору сторін, копія а.с. 4-12) станом на 20.03.2020 року в сумі 62468,53 грн., яка складається із: 56584,63 грн. суми заборгованості за тілом кредиту; 5883,90 грн. суми заборгованості за відсотками за період з 14.09.2019 року по 19.03.2020 року (а.с. 2 зворот), від сплати якої відповідачі на користь Банку у добровільному порядку ухиляються.

Оскільки, будь-які правові підстави, передбачені ст. 559 ЦК України, для припинення поруки ОСОБА_2 у цій справі відсутні.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги банку, як позивача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги Банку є надані останнім до його апеляційної скарги докази, а саме: досудові вимоги Банку від 31.03.2020 року на ім`я ОСОБА_1 (а.с.86) та ОСОБА_2 (а.с.87), за змістом яких Банк пропонував достроково виконати боргові зобов`язання станом на 20.03.2020 року протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання цієї вимоги, яка була надіслана відповідачам, як солідарним боржникам, Банком 01.04.2020 року (фіскальні чеки, копії а.с. 86 та 97 зворот).

Матеріали цієї справи не містять доказів отримання боржниками вказаних досудових вимог.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 559 ЦК України (припинення поруки) мають вже зовсім іншу редакцію, ніж та, на яку помилково посилався суд першої інстанції у цій справі та яка вже втратила чинність.

Хоча, в силу вимог ст. 3 ч. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, за змістом ст. 559 ЦК України в редакції Закону № 2478-УІІІ від 03.07.2018 року,:

1. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

2. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

3. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу.

4. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

5. Ліквідація боржника - юридичної особи не припиняє поруку, якщо до дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи кредитор звернувся до суду з позовом до поручителя у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що:

- вищезазначений договір поруки Банку з ОСОБА_2 був укладений 01.06.2017 року (а.с. 13),

- досудові вимоги Банку від 31.03.2020 року надіслані Банком боржникам 01.04.2020 року (а.с. 86-87),

- вищезазначений позов Банку у цій справі подано поштою 12.05.2020 року (конверт з відміткою поштового відділення а.с. 43) про стягнення заборгованості саме станом на 20.03.2020 року (а.с.2 зворот), яка й була заявлена Банком до дострокового повернення у вказаних досудових вимогах на ім`я боржників,

- Банк у цій справі не заявляв відсотків після прийняття ним рішення про зміну строку виконання основного зобов`язання з 14.05.2028 року на 20.03.2020 року,

- тобто позовні вимоги Банку у цій справі до поручителя ОСОБА_2 заявлені Банком про стягнення заборгованості в межах строків, передбачених ст. 559 ЦК України.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції у цій справі є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу Банку слід задовольнити, заочне рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2020 року у цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов Банку задовольнити; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № ML-200/883/2008 від 14.05.2008 року у розмірі 62468,53 грн., що включає 56584,63 грн. суму заборгованості за тілом кредиту; 5883,90 грн. суму заборгованості за нарахованими відсотками за період з 14.09.2019 року по 19.03.2020 року.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову Банку у цій справі при вищевикладених обставинах, солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача Банку слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 5255,00 грн. (розрахунок: 2102,00 грн. судовий збір за подачу позову (а.с. 1) + 3153,00 грн. судовий збір за подачу апеляційної скарги (а.с. 82) по 2627,50 грн. з кожного окремо.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Заочне рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 серпня 2020 року у цій справі скасувати.

Ухвалити у цій справі нове рішення.

Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» () заборгованість за кредитним договором № ML-200/883/2008 від 14.05.2008 року у розмірі 62468,53 грн., що включає 56584,63 грн. суму заборгованості за тілом кредиту; 5883,90 грн. суму заборгованості за нарахованими відсотками за період з 14.09.2019 року по 19.03.2020 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 5255,00 грн. по 2627,50 грн. з кожного окремо.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 22.02.2021 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кримська О.М.Подліянова Г.С.