Справа № 191/1422/18
Провадження № 2/191/443/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кухаря Д.О.

за участю секретаря: Яніної О.В.

розглянувши, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , третя особа: Синельниківська районна державна адміністрація в особі відділу державної реєстраційної служби Синельниківської державної адміністрації, Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2018 року позивач звернувся з позовом, який в подальшому уточнив до ОСОБА_3 , третя особа: Синельниківська районна державна адміністрація в особі відділу державної реєстраційної служби Синельниківської державної адміністрації, Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 серпня 1993 року на підставі рішення Раївської сільської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області йому ОСОБА_1 було видано ордер на вселення в надане житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 . Квартира була надана йому на підставі рішення Синельниківської селекційно - дослідної станції, яка була її власником. До ордеру було включено - відповідачку ОСОБА_3 , яка на даний час є його колишньою дружиною, та їх спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після видання ордеру позивач разом з дружиною та донькою мешкали у будинку батьків відповідачки за адресою АДРЕСА_2 , оскільки остання відмовлялася вселятися у дану квартиру.

У березні 1996 року позивач та відповідачка, щоб уникнути визнання їх такими, що втратили право користування квартирою, зареєструвалися в ній, але не вселилися до неї, продовжуючи проживати у житловому будинку який належав її батькам.

Донька ОСОБА_5 після досягнення повноліття у травні 1996 року отримала паспорт та зареєструвалася у будинку дідуся та бабусі за адресою: АДРЕСА_2 , де й проживає до цього часу.

У 1998 році сімейні стосунки з відповідачкою припинилися, і позивач став мешкати у квартирі АДРЕСА_1 , по теперішній час.

Ні Відповідачка, ні їх донька з 1993 року і по теперішній час жодного дня у квартирі не мешкали і наміру це зробити в них ніколи не було, вони продовжують проживати по АДРЕСА_2 .

26 травня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, але знятися з реєстраційного обліку з наданій йому квартирі відповідачка відмовилася.

07.07.2010 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_6 , з якою мешкає у наданій мені квартирі, сплачує комунальні послуги, тобто всі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення покладені тільки на позивача.

Для вчинення певних правочинів, щодо квартири для забезпечення власних потреб, необхідно згода проживаючих в ній осіб. Відповідачка не проживає зі мною та не допомагає мені вести господарство, а її реєстрація за зазначеною адресою не дозволяє позивачу розпоряджатись квартирою на власний розсуд, та значно обмежує його законні права.

Таким чином, оскільки відповідачка у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, та взагалі ніколи не проживала і не сплачує рахунки за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, не є членом його сім`ї, вона вважається такою, що втратила право користування даною квартирою.

Враховуючи вищевикладені обставини, просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування квартирою - АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Раївську сільську раду Синельниківського району, Дніпропетровської області - зняти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з реєстраційного обліку в квартирі - АДРЕСА_1 .

До початку проведення судового засідання представником позивача ОСОБА_2 , надано суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, але завчасно надала заяву про заперечення проти задоволення позову та розгляд справи без їх участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Синельниківська районна державна адміністрація в особі представника відділу державної реєстраційної служби Синельниківської державної адміністрації у судове засідання не з`явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без їх участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області, належно повідомлена про дату розгляду справи у судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду даної справи у їх відсутності.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до копії ордеру виданого виконавчим комітетом Раївської ради народних депутатів від 18.08.1993 року ОСОБА_1 та членам його сім`ї: дружині ОСОБА_3 надано право заняття жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.05.2009 року, актовий запис № 53 ( а.с. 8).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться у зареєстрованому 07.07.2010 року шлюбі з ОСОБА_6 , актовий запис № 4 ( а.с. 9).

З довідок виданих виконавчим комітетом Раївської сільської ради від 10.04.2018 року № 376, від 06.04.2018 року № 375, від 10.04. 2018 року № 377 вбачається, що у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_3 на даний час проживають: ОСОБА_1 (зареєстрований) та ОСОБА_6 (без реєстрації). Також, за даною адресою зареєстрована ОСОБА_3 , однак фактично за нею не проживає з 1998 року ( а.с. 13,14,15).

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат по утриманню спірної квартири та сплати комунальних послуг по ній, позивачем надано суду копії: договорів про надання послуг, розрахункові книжки по сплаті комунальних послуг ( а. с. 10,11,12).

З Довідки виданої виконавчим комітетом Раївської сільської ради № 1563/01-16 від 04 листопада 2019 року вбачається, що багатоквартирний будинок розташований за адресою: АДРЕСА_4 прийнятий до комунальної власності територіальної громади Раївської сільської ради та перебуває на балансі виконавчого комітету сільської ради з 19 червня 2019 року. Інформацією, щодо укладання особами договору найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 не володіють.

Згiдно положень ст. 4 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способу захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК України. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд (ст.ст. 150,156 ЖК України).

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 29 вказаного Закону, передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, в тому числі управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Судовим розглядом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 прийнята до комунальної власності територіальної громади Раївської сільської ради та перебуває на балансі виконавчого комітету сільської ради з 19 червня 2019 року, а отже позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 є власником спірної квартири, що в свою чергу свідчить про безпідставність заявлених ним позовних вимог, щодо визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням.

Таким чином, з огляду на викладені вище обставини справи суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-82, 259, 263-268 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 , третя особа: Синельниківська районна державна адміністрація в особі відділу державної реєстраційної служби Синельниківської державної адміністрації, Раївська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку- відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Д. О. Кухар