Справа № 265/4081/20
Провадження № 2-др/265/3/21
У Х В А Л А

24 лютого 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2021 року ухвалено рішення у цивільній справі № 265/4081/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, яким позовні вимоги задоволені частково. В порядку розділу майна подружжя припинено право власності ОСОБА_1 на автомобіль ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , в цілому, та визнано право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 . У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, оскільки при ухваленні рішення суд не вирішив питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору та з наданням професійної правничої допомоги, зазначивши, що в позовній заяві зазначено попередній розрахунок судових витрат, де також вказані витрати на оплату судового збору у розмірі 840,80 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 гривень.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 січня 2021 року позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, задоволені частково. В порядку розділу майна подружжя припинено право власності ОСОБА_1 на автомобіль ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , в цілому, та визнано право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 . У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Крім того, як вбачається із мотивувальної частини вищезазначеного судового рішення, судом наведені мотиви щодо відмови у задоволенні вимог позивачки про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 гривень, оскільки позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які вона просить стягнути на її користь, не надано акту прийняття наданих послуг та розрахункового документу (квитанції або прибуткового касового ордеру) про оплату зазначеного гонорару.

Також з мотивувальної частини рішення вбачається, що судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині судового збору. Так, зазначено, що відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачкою при подачі позову сплачено 840,80 гривень, а також те, що заявлено дві позовні вимоги, які задоволено частково, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень, який було недоплачено позивачкою при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 передбачено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Отже, оскільки судом при ухваленні рішення вирішено питання про судові витрати, а інших підстав для ухвалення додаткового рішення судом не встановлено, суд приходе до висновку про відсутність підстав, встановлених ст. 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 3, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя Т.С. Адамова