Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1418/21
Провадження №2-о/433/301/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

за участю секретаря судового засідання Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Троїцького районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Її батько ОСОБА_4 , помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . Її мати після своєї смерті залишила заповіт, який було посвідчено секретарем Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області 16.06.2014, яким вона заповідала їй та її сестрі ОСОБА_2 в рівних частках земельну ділянку площею 9,79 га, розташовану на території Новочервоненської сільської ради. Крім того, після смерті її матері залишилася невикористана частка права на земельну частку (пай) члена КСП ім. Калініна, с. Новочервоне Троїцького району Луганської області. Інших спадкоємців, крім неї та її сестри ОСОБА_2 немає. 24 вересня 2021 року вона звернулася до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2021 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин недоведеності родинних відносин зі спадкодавцем. Так, в свідоцтві про смерть її матері, по батькові останньої зазначено як « ОСОБА_5 ». В свідоцтві ж про її народження по батькові її матері зазначено як « ОСОБА_6 ». На підставі викладеного, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 29 вересня 2021 відкрито провадження у даній справі.

В судове засідання заявник не з`явилась. Суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа до судового засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином. Суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 233 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.10.1964 заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . В графі «батьки» записано: батько російською мовою ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 22.10.1983, заявник уклала шлюб з ОСОБА_9 , про що свідчить зміна її прізвища (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 11.01.2021. В даному свідоцтві про смерть ПІП матері заявника зазначене як « ОСОБА_3 » (а.с. 10).

ОСОБА_3 після своєї смерті залишила заповіт, який було посвідчено секретарем Новочервоненської сільської ради Троїцького району Луганської області 16.06.2014, яким вона заповідала заявнику ОСОБА_1 та її сестрі ОСОБА_2 в рівних частках земельну ділянку площею 9,79 га, розташовану на території Новочервоненської сільської ради (а.с. 14).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 081615, ПІП власника земельної ділянки площею 9,79 га, розташованої на території Новочервоненської сільської ради, зазначене « ОСОБА_3 » (а.с. 15, 16-18).

Крім того, після смерті ОСОБА_3 залишилася невикористана частка права на земельну частку (пай) члена КСП ім. Калініна, с. Новочервоне Троїцького району Луганської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0068948, в якому ПІП померлої також зазначене як « ОСОБА_3 » (а.с. 19).

Заявник зазначає, що 24 вересня 2021 року вона звернулася до державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причин недоведеності родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про смерть матері ОСОБА_1 , по батькові її матері зазначено як « ОСОБА_5 », а в свідоцтві ж про народження ОСОБА_1 по батькові її матері зазначено як « ОСОБА_6 » (а.с. 24).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 26.02.1970 (повторне), мати заявника народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Її ПІП зазначене як « ОСОБА_10 » (а.с. 20).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 16.11.1970, 14 листопада 1970 року між батьками заявника було зареєстровано шлюб. ПІП матері заявника в даному свідоцтві про укладення шлюбу зазначене російською мовою як « ОСОБА_11 » (а.с. 21).

Згідно копії довідки № 148 від 24.02.2021, виданої Новочервоненським старостинським округом Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області, відповідно до погосподарської книги № 10 на 1971-1973 роки ОСОБА_12 ) була зареєстрована та проживала за адресою: с. Новочервоне Троїцького району Луганської області, та мала наступний склад сім`ї: батько ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_3 , сестра - ОСОБА_13 , брат - ОСОБА_14 (а.с. 22).

Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 вбачається, що дійсно ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною матір`ю заявника ОСОБА_1 .

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо.

Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес.

Також, передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За розглядом справи на виконання положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення факту родинних відносин в даному випадку необхідне для реалізації спадкових прав.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового, порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя П.С. Гавалешко

21.12.21