набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/947/21
21 грудня 2021 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Березнікова О.В.,
за участю секретаря судового засідання Собчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
Позивач в особі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
06 липня 2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 05 липня 2021 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено у зв`язку зі смертю.
Ухвалою від 03.11.2021 було витребувано з Присиваської сільської ради Каховського району Херсонської області довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подавали. Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28.11.2012 позичальник ОСОБА_3 отримав кредит у виді встановлено ліміту на платіжну картку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.12.2017.
19.06.2020 позивачем на адресу спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, щодо виконання умов вказаного договору.
Ухвалою від 03.11.2021 було витребувано з Присиваської сільської ради Каховського району Херсонської області довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
23.11.2021 на виконання вказаної ухвали на адресу суду надано довідку від 15.11.2021, згідно якої вбачається, що ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 , за вказаною адресою були зареєстровані:
- мати ОСОБА_2 , яка проживала разом з ним;
- син ОСОБА_5 , 2004 р.н., який проживав разом з ним;
- донька ОСОБА_1 , 1998 р.н., яка навчалася в м. Генічеськ;
- донька ОСОБА_6 , 1999 р.н., яка не проживала за місцем реєстрації.
Як вбачається з вказаної довідки, спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є такими, які спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 прийняли, оскільки на час смерті проживали разом з ним за однією адресою та є спадкоємцями першої черги за законом.
Спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах.
За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги (частина друга статті 1281 ЦК України, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини третьої статті 1281 ЦК України, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Частиною четвертою зазначеної норми закону передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців боржника.
З положень пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.
Таким чином, за змістом наведених норм закону кредитор боржника або повинен подати вимогу безпосередньо спадкоємцям, або звернутись до нотаріуса з вимогою, яку нотаріус доводить до відома спадкоємців, що прийняли спадщину, або виконавця заповіту.
Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Разом з тим, положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Отже, встановлені ст.1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право та не є строком позовної давності.
Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15 та в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Як видно з матеріалів справи, датою отримання позивачем інформації щодо смерті боржника є січень 2020 року (Розрахунок заборгованості рахунок закритий, дата 14.01.2020), а 14.04.2020 АТ КБ «ПриватБанк» вже звернувся до Чаплинської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, тобто в межах шести місяців передбачених ч. 2 ст. 1281 ЦК України.
Таким чином, відповідачі згідно положень 1282 ЦК України зобов`язані задовольнити вимоги кредитора, а саме позивача АТ КБ «ПриватБанк».
Щодо часткового задоволення позовних вимог позивача суд виходить з наступного.
- 1294,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту (в тому числі простроченого);
- 2716,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;
На підтвердження своїх позовних вимог банк надав суду вище згадану підписану відповідачем заяву від 28.11.2008, розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, а також витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правили надання банківських послуг, які позичальником ОСОБА_3 не підписані.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як вже зазначено вище, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Умови та Правила позичальником не підписанв. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів позичальник та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів).
Оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», то без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, в тому числі прострочені, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 року №342/180/17.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України).
Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту, який утворився станом на кінець березня місяця (до часу смерті боржника) та згідно розрахунку та вимог позивача становить 1294,98 грн. та враховуючи, що спадкоємці прийняли спадщину в рівних частках, зазначена заборгованість підлягає також стягненню в рівних частках по 647,49 грн. В задоволенні решти позовних вимог, а саме в частині стягнення прострочених відсотків та пені слід відмовити.
Згідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, ст..12,13,81,141,256-268 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О.В. Березніков