провадження 2/201/4433/2021
УХВАЛА

22 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 грудня 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М.О. та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись із позовною заявою до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська, позивач визначив підсудність даної цивільної справи відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України за місцем виконання виконавчого напису, зважаючи на те, що місцем виконання є місце його роботи, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами, вважаю необхідним передати цивільну справу на розгляд за підсудністю до іншого суду, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

З наданих позивачем доказів вбачається, що постановою приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Є.М. відкрито виконавче провадження ВП № 65441967 з примусового виконання виконавчого напису № 16983 від 05.04.2021 року.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що є місцем виконання виконавчого документу, який приймається до виконання приватним виконавцем, а саме приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Можливість відкриття виконавчого провадження за місцем роботи боржника згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» надана лише державному виконавцю, а місцем виконання у приватного виконавця є виключно місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження його майна .

З наданих позивачем доказів вбачається, що виконавче провадження було відкрито за місцем реєстрації позивача, як боржника у виконавчому провадженні. Таким чином, позивач помилково вважає, що місцем виконання у виконавчому провадженні ВП № 65441967 є місце знаходження приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак згідно відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача за цим позовом, є м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, тобто у Шевченківському районі міста Києва, а не у Соборному районі м. Дніпро.

Згідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання, однак згідно позовної заяви та доданих до неї документів, витікає, що місцем виконання виконавчого напису є не у Соборному районі м. Дніпро, а у Васильківському районі Дніпропетровської області, а саме: за місцем знаходження майна боржника ( АДРЕСА_2 ), таким чином не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, що місцем виконання виконавчого напису є місцезнаходження приватного виконавця на виконанні в якого перебуває оскаржуваний виконавчий напис, оскільки зазначене спростовується вище наведеним, не ґрунтується на вимогах закону і нічим об`єктивно не підтверджена, а тому у даному випадку відсутні передбачені вищезазначеною нормою підстави для розгляду справи цим судом, з урахуванням зазначеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

В позовній заяві та в копії паспорту місцем реєстрації позивача вказана адреса: АДРЕСА_2 , а тому саме ця адреса є місцем виконання виконавчого напису, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, дана цивільна справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська, оскільки місце виконання виконавчого напису, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, а відноситься до Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З урахуванням зазначеного і вище викладеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, предмет та підстави позову, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Таким чином, вважаю за необхідне зазначений вище позов та заяву про забезпечення цього позову для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина передати за підсудністю до Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передати за підсудністю до Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала набрала законної сили 22 грудня 2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -