Провадження № 2-з/761/2798/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/39249/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські апартаменти», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грушицька Віталіна Віталіївна про скасування рішення державного реєстратора і витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські апартаменти», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грушицька Віталіна Віталіївна про скасування рішення державного реєстратора і витребування майна з чужого незаконного володіння.

14.12.2021 позивачем подано заяву, відповідно до якої останній просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії.

Заява обґрунтована тим, що вказана квартира належала позивачу та була передана в іпотеку АТ «Вернум Банк» за договором іпотеки. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2020 по справі № 761/5643/18 звернуто стягнення на предмет іпотеки. У подальшому квартиру було реалізовано на прилюдних торгах. Ухвалою суду від 04.10.2021 по справі № 761/35059/21 було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на спірну квартиру. Однак 11.10.2021 відповідач, незважаючи на наявність вказаної ухвали, здійсним реєстрацію права власності на зазначену квартиру, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вказаною заяво. Так позивач вважає, що з метою недопущення неправомірних дій з боку відповідача необхідно здійснити забезпечення на спірну квартиру.

Додатково зазначає, що вжиття таких заходів забезпечення позову сприятиме ефективному захисту прав позивача та надасть можливість виконати рішення суду в майбутньому.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Крім того, ст. 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські апартаменти», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грушицька Віталіна Віталіївна про скасування рішення державного реєстратора і витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з тим, вказана обставина сама по собі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову в спосіб, визначений позивачем.

В той же час обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову та як на підставу для задоволення заяви про забезпечення позову необхідно встановлювати у судовому засіданні на підставі відповідних доказів, зокрема незаконність рішень приватного нотаріуса під час здійснення державної реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем, а також наявність підстав для витребування зазначеного майна від відповідача, оскільки на момент подачі вказаної заяви позивач не є власником квартири.

При цьому, заявником не доведено тієї обставини, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Так, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.10.2021 по справі 761/35059/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ДП «Сетам», Акціонерне товариство «Фінансова компанія «Вернум», Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські апартаменти» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру до подачі позову до суду, задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії.

З урахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту можливих заявлених позовних вимог, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/39249/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські апартаменти», третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грушицька Віталіна Віталіївна про скасування рішення державного реєстратора і витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: