Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/342/18
Провадження № 8/935/2/21
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Янчук В.В.,

з секретарем судового засідання - Кумечко С.М.,

за участі представника заявника Князєва В.В.,

третьої особи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Князєв Віктор Володимирович, про перегляд рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2018 р. по справі №280/342/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого житла за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Князєв В.В. звернулися до суду із заявою про перегляд рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2018 р. по справі №280/342/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого житла за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначили, що 19.09.2018 Коростишівським районним судом Житомирської області у справі № 280/342/18 було ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення останньої без надання іншого житла. Рішення суду грунтувалось на тому, що відповідач ОСОБА_2 вселилась у 2004 році у спірний будинок за згодою його власників, що по суті є сервітутом, вирішальною підставою для прийняття такого рішення була позиція ВСУ, що викладена у постановах від 23.05.2018 у справі № 307/916/14-ц та від 21.02.2018 у справі № 489/4867/16ц, згідно якою право відповідача, як колишнього члена сім`ї, на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України. Постановою апеляційного суду рішення суду залишено без змін. 27.02.2019 Верховий суд прийняв постанову, якою рішення Коростишівського районного суду Житомирської області залишено без змін. Після оскарження рішення суду та набрання ним чинності, а саме 08.09.2020 з`явились обставини, які є істотними для даної справи і які не були встановлені на час її розгляду. Наразі існує доказ, який не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Таким доказом є рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.09.2020 у справі № 280/342/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловік і жінка без шлюбу. Даним рішенням суд встановив факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як чоловіка і жінки без шлюбу з 02.04.2004 по 13.08.2013. Постановою Житомирського апеляційного суду від 25.11.2020 рішення суду залишено без змін. Крім того, в провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області знаходиться справа № 280/1792/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності на будинок та земельну ділянку будинку. За таких обставин третя особа у справі ОСОБА_1 набуває також право власності на спірний будинок як співвласник, виселення ОСОБА_2 з даного будинку без надання іншого житла без згоди її сина ОСОБА_1 є неможливо. Вказані обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, так як на їх підстві можна зробити висновок про наявність у ОСОБА_1 гарантованого законодавством права спільної власності на майно: будинок та земельну ділянку, яке по факту було придбано за кошти його та його матері ОСОБА_2 , а остання має гарантоване Конституцією України та Конвенцією ( ст.8) право на житло та частку у спільній власності.

Скасування рішення суду про виселення ОСОБА_2 без надання іншого житла з будинку, який вона по праву вважає своїм житлом відповідатиме правовій позиції Верховного Суду. Зокрема, 15.01.2020 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати КЦС прийняв постанову справі № 754/613/18ц (провадження № 61-1634св19), якою застосував положення Конвенції з прав людини та практику ЄСПЛ і докорінно змінив існуючу правозастосовну практику. Правова позиція полягає у тому, що при вирішенні справи, передбачених законом підстав для виселення особи, чи визнання такою, що втратила право користування, що по суті буде мати наслідком виселення, виходячи з принципу верховенства права, суди повинні застосовувати Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права, суд повинен у кожній конкретній справі провести оцінку на предмет того, чи є втручання у право особи на повагу до його житла не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою.

У зв`язку з такими новими обставинами, які мають істотне значення для розгляду справи, для відновлення справедливості та захисту порушених прав ОСОБА_2 рішення суду від 19.09.2018 року, підлягає перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, а в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Просить суд переглянути та скасувати рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2018 року у справі № 280/342/18 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з будинку без надання іншого житла у зв`язку з нововиявленими обставинами. В задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

Ухвалою суду від 03.12.2020 відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Князєв В.В., про перегляд рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2018 р. по справі №280/342/18 за нововиявленими обставинами та призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Князєв В.В. доводи заяви підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Вказав, що рішення суду є помилковим, на даний час є інша правова позиція щодо розгляду справ даної категорії, судом при розгляді справи не було застосовано Конвенцію.

Позивачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їх представник - адвокат Ярош В.В. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду представник позивачів ОСОБА_5 направив заяву, відповідно до якої, просив здійснювати розгляд справи за їх відсутності, у задоволенні заяви по перегляд рішення суду від 19.09.2018 за нововиявленими обставинами просив відмовити. Відповідно до письмових заперечень зазначили, що ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_1 заперечували щодо позову з підстав нібито належності будинку на праві спільної власності ОСОБА_1 та позивачам, що на їх думку виключало існування у позивачів права власності на будинок та право вимагати виселення з нього ОСОБА_2 . Відповідачу та третій особі були відомі ці обставини на час розгляду справи, що повністю виключає визнання їх нововиявленими і такими, що не були і не могли бути їм відомі. На разі відсутнє рішення суду, яким за ОСОБА_1 визнано право власності на будинок позивачів. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

В судовому засіданні - третя особа - ОСОБА_1 заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2018, залишеного без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 18.12.2018, усунуто перешкоди у користуванні та розпорядженні майном ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та виселено ОСОБА_2 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житла. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2018 та постанову Житомирського апеляційного суду від 18.12.2018 залишено без змін.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, згідно статті 423 ЦПК України рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до частини 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У пунктах 3, 4, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (на даний час стаття 423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення по справі за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 та її представник - адвокат Князєв В.В. як нововиявлені обставини вказували на те, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 08.09.2020 у справі № 280/342/18 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 02.04.2004 по 13.08.2013 і за вказаних обставин третя особа ОСОБА_1 набуває право власності на спірний будинок. Також, як нововиявлену обставину вказали, що 15.01.2020 Верховним Судом прийнято постанову у справі № 754/613/18ц якою докорінно змінено існуючу правозастосовну практику, яка полягає в тому, що при вирішенні справи, передбачених законом підстав для виселення особи, чи визнання такою, що втратила право користування, що по суті буде мати наслідком виселення, виходячи з принципу верховенства права, суди повинні застосовувати Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права, суд повинен у кожній конкретній справі провести оцінку на предмет того, чи є втручання у право особи на повагу до його житла не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві».

Такі обставини заявник вважає істотними для справи та для відновлення справедливості та захисту порушених прав ОСОБА_2 , які разом з раніше виявленими обставинами доводять неправильність рішення суду від 19.09.2018р.

Перевіривши наведені заявником (відповідачем) обставини у справі, у їх сукупності та приймаючи до уваги вищенаведені роз`яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд вважає, що вказані заявником в заяві про перегляд рішення обставини не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України та з урахуванням положень частини 2 цієї ж статті, фактично, стосуються переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи. Не є нововиявленими обставинами зміна правової позиції суду в інших подібних правовідносинах. А наявність рішення суду від 08.09.2020 про встановлення факту проживання як чоловіка та жінки без шлюбу позивача ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_1 не є безумовною підставою для віднесення майна до спільної сумісної власності, без встановлення в тому числі і обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці, тощо.

Суд враховує також те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_2 та її представник - адвокат Князєв В.В. не є нововиявленими, а тому у задоволенні заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами слід відмовити, а рішення суду залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 423, 427, 429 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Князєв Віктор Володимирович, про перегляд рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.09.2018 р. по справі №280/342/18 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном шляхом виселення без надання іншого житла за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено: 26 лютого 2021 року.

Суддя В.В.Янчук