Березівський районний суд Одеської області
22.12.2021
Справа № 494/1239/21
Провадження № 2/494/579/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Крупяку А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

З 27.09.2021 року по 16.11.2021 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу перебувала у провадженні судді Дєткова О.Я.

25 листопада 2021 року вищезазначена цивільна справа, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2021 року, була передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_2 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 08.05.1982 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб. В період шлюбу у них народилося двоє дітей, які на сьогоднішній день вже повнолітні. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони втратили почуття любові один до одного.

З 2014 року сторони припинили проживати як подружжя та кожен з них проживає за різними адресами. Спільного господарства не ведуть, не мають спільного побуту та бюджету.

Подальше збереження шлюбу є неможливе та суперечить її інтересам, однак відповідач проти розірвання шлюбу, а тому окрім судового порядку іншого шляху вирішення даного питання не існує.

На підставі вищезазначеного, ОСОБА_2 просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою суду від 02.12.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 22.12.2021 року о 14:00 год.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, 22.12.2021 року представник позивачки надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить задовольнити їх з підстав, викладених в заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, врахувавши визнання позову відповідачем, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У судовому засіданні встановлено наступне.

08 травня 1982 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , був укладений шлюб, зареєстрований Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Одеси, актовий запис про шлюб № 360. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей.

Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони втратили почуття любові один до одного.

З 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, не мають спільного побуту та бюджету. У теперішній час кожен з них живе за різними адресами. У теперішній час сім`я розпалась і кожен з подружжя живе своїм життям.

Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і є таким, що суперечить інтересам позивачки.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_5 », то вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено.

При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Судові витрати, згідно ст. 141ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах позивачки ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб міжОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 08 травня 1982 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Одеси, актовий запис про шлюб № 360.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 18.02.2000 року, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 17.02.2000 року, РНОКПП НОМЕР_3 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 17.02.2000 року, РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 18.02.2000 року,

Суддя Панчишин А.Ю.