Справа № 740/1073/21
Провадження № 2-н/740/144/21
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2021 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (далі ТОВ «Енера Чернігів») про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги,

установив:

22 лютого 2021 року ТОВ «Енера Чернігів» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 580,56 грн та судового збору за подання заяви до суду.

До заяви додано, зокрема, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, підписаний постачальником ТОВ «Енера Чернігів», комерційну пропозицію додаток № 3 до вказаного договору, розрахунок суми заборгованості.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, слід зазначити таке.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 липня 2020 року (провадження № 14-448цс19), наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст. 165 ЦПК України передбачені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Зокрема, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, не знаходжу підстав для видачі судового наказу, адже з матеріалів справи не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, додані заявником до заяви матеріали, а саме: договір, комерційна пропозиція та розрахунок заборгованості - складені самим заявником і не містять підпису ОСОБА_1 . Разом з цим з розрахунку заборгованості вбачається що за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2019 року існує заборгованість у сумі 580,56 грн, за указаний період ОСОБА_1 не було сплачено вартості спожитої електороенергії.

Таким чином, у жодному з наданих матеріалів немає підпису ОСОБА_1 ТОВ «Енера Чернігів» не надало суду належних доказів на підтвердження прийняття ОСОБА_1 умов договору про постачання електричної енергії, зокрема, підписаних договору та комерційної пропозиції, доказів фактичного споживання електроенергії.

Отже, з матеріалів справи не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, а тому відсутні підстави для видачі судового наказу.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Заявник також не позбавлений права заявити такі вимоги в позовному провадженні.

Керуючись ст. 165, 166 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. М. Шевченко