Справа № 314/5746/21
Провадження № 2/314/1520/2021
У Х В А Л А

"20" грудня 2021 р. м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької областіКапітонов Є.М.,розглянувши ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Служба у справах дітей Запорізької райдержадміністраціїпророзірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову по цивільній справі.

В обґрунтування заяви посилається на те, що до Вільнянського районного суду Запорізької області подано позовну заяву про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На думку позивача, відповідачка веде досить розкутий спосіб життя, зловживає алкоголем, та вірогідно, наркотичними або іншими одурманюючими засобами, оскільки коли її бачив під час приїздів, то відмітив надмірно агресивне ставлення до позивача, неприродне розширення зіниць, підвищену жвавість рухів та мови, порушення координації.

Відповідач зовсім не переймається фізичним та моральним станом дитини, донька перебуває в незадовільних санітарно-гігієнічних умовах, не отримує належного догляду з боку матері - нерегулярно миється, чистить зуби.

На даний момент ОСОБА_3 мешкає спільно та вступила в позашлюбні стосунки з іншим чоловіком, перебуваючи при цьому в неприпиненому шлюбі.

Відповідачка не приділяє належної уваги вихованню нашої дитини, перешкоджає зустрічам з дитиною та участі в житті та вихованні доньки, часто залишає малолітню дитину на бабусю або свого співмешканця, оформляти відвідування нашою дитиною дитячого дошкільного закладу не збирається, не має достатніх засобів до існування та забезпечення двох дітей від попереднього шлюбу та спільної малолітньої дитини.

Позивач зазначає, що має можливість забезпечити доньці кращі від існуючих умови та такі, що відповідають її віку, догляд, сприятливі умови для морального та фізичного розвитку, виховання, рівень матеріального забезпечення та житлові умови, підтримку соціальних зв`язків з усіма членами родини, не заперечує проти її регулярних зустрічей з матір`ю та не перешкоджатиме їм.

Для забезпечення безперешкодного спілкування з дитиною та реалізації права дитини на належне батьківське виховання, передбачених статтями 152, 153 СК України, позивач просить забезпечити позов шляхом тимчасового визначення місця проживання малолітньої дитини з позивачем - ОСОБА_1 , її батьком, за адресом: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням суду у справі про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини законної сили.

Суд, дослідивши матеріали поданої заяви, приходить до наступного.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ст. 150 ЦПК України, пункти 2, 3 ч. 1 якої, в тому числі, передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї постанови від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Статті 157-159 СК України регламентують порядок вирішення батьками питань щодо виховання дитини. Зокрема, питання виховання дитини вирішуються в основному батьками спільно. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 157 СК України).

За наявності між батьками дитини спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, такий спір вирішується органом опіки та піклування (ст. 158 СК України) або судом ( ст. 159 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Крім цього, згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема. Якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Таким чином, зі змісту ст.ст. 158-159 СК України слід зробити висновок, що способи участі одного з батьків у вихованні дитини визначаються органом опіки та піклування за заявою того з батьків, хто бажає такі способи встановити чи судом - шляхом пред`явлення відповідного позову.

В свою чергу, вимоги заяви про забезпечення позову в даній справі за своїм змістом є нічим іншим як зверненням до суду про визначення способів участі позивача у вихованні дитини, яке відповідно до вимог ст. 159 СК України є самостійним способом захисту порушеного права й може бути оформлено лише шляхом пред`явлення відповідного позову, а не шляхом звернення з заявою про забезпечення у такий спосіб його позову в іншій справі (про визначення місця проживання дитини).

У абзаці 1 частини десятої статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, обставини справи, доводи викладені у заяві позивача суд не вбачає наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову на даній стадії судового процесу, оскільки позивачем не обґрунтовано необхідність застосування вибраного ним виду забезпечення позову, вид забезпечення пов`язаний з предметом позову.

Одночасно застосування заходу забезпечення позовуза змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, що за ч.10 ст.150 ЦПК України є неприпустимим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149,150,353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Служба у справах дітей Запорізької райдержадміністрації про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини, шляхом визначення тимчасового місця проживання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Є. М. Капітонов

Згідно з оригіналом. Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала набрала законної сили 20.12.2021.

Помічник судді Т. М.Зоріна

20.12.2021