Справа № 2-5089/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.

за участі секретаря судових засідань Луцак В.Я.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2012 року у справі №2-5089/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 07 грудня 2021 року звернулася до суду із заявою, в якій просить поновити їй процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2012 року у справі №2-5089/11, скасувати вказане заочне рішення, а справу призначити до розгляду у загальному порядку.

Свою заяву обґрунтовує тим, що заочне рішення постановлено в судовому засіданні у її відсутності, копію вказаного заочного рішення отримано її представником 02.12.2021, про що в матеріалах справи міститься відповідно розписка. Враховуючи, що строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення пропущено, ставить питання про визнання причин пропуску строків поважними та їх поновлення.

Зазначає, що в судове засідання не з`являлася, оскільки не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що позбавило її можливості подати додаткові докази, які мають значення для правильного вирішення спору. Крім того вказує, що у справі немає доказів видачі позичальнику коштів у сумі 1300 доларів США, висновки суду викладені у резолютивній частині про дату договору суперечать встановленим висновкам викладеним у мотивувальній частині. Наявний у справі розрахунок заборгованості не свідчить про отримання позичальником коштів у такій сумі. Вона заперечує факт отримання коштів у такому розмірі. Зазначає, що нею отримано карту на якій було встановлено кредитний ліміт 500 грн., термін користування коштами складав 2 роки, що відповідав терміну дії картки. Таким чином термін дії кредитування закінчився у травні 2010 року. Після того, нових договорів про зміну умов кредитування та кінцевий термін повернення позики сторони не укладали. Відповідач не отримувала та не знайомилася з умовами отримання кредиту, які позивач надав до позову та з яких вбачається процентна ставка по кредиту становить 20.40 доларів США. Задовольняючи вимогу ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення відсотків суд не врахував, що такі були нараховані у період з травня 2008 по квітень 2011 р., тобто відсотки на суму 729,19 доларів США заборгованість по прострочених відсотках нараховано протиправно. Крім того, задовольняючи вимогу позивача про стягнення 62,67 доларів США штраф (фіксована частина), 101.96 доларів США штраф (процентна складова) судом не було враховано, що відповідно до ст. 549 ЦПК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності.

В судове засіданні заявник (відповідач) ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, при цьому, 22.12.2021 до суду поступила заява ОСОБА_1 , у якій просить розгляд заяви провести за її відсутності, заяву підтримує, просить поновити строк та скасувати заочне рішення. Враховуючи подану заяву, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ч.1ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи 2-5089/11, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2012 у цивільній справі №2-5089/11 позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2 203,82 доларів США (дві тисячі двісті три долари США 82 центи) заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.09.2007р. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 175,83 грн. сплаченого позивачем державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. (а.с. 26).

Також встановлено, що вказане заочне рішення набрало законної сили та 24.12.2012 року було видано виконавчий лист, про що в матеріалах справи наявна розписка.

Зі змісту ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Наявною в матеріалах справи №2-5089/11 заявою підтверджується, що з матеріалами справи та заочним рішення по вказаній вище справі ознайомився представник відповідача - адвокат Шпуганич В.П. 02.12.2021 року, що підтверджується підписом на його заяві (а.с.28), а заяву про перегляд заочного рішення відповідач подала до суду 07.12.2021 року, в межах двадцяти днів з дня вручення їй (представнику) повного заочного рішення суду. Враховуючи наведене, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд.

Частиною 1статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності таких умов: 1) якщо судом буде встановлено, що відповідач, тобто заявник, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, 2) не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і 3) докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Третю умову слід розуміти таким чином, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення посилається на такі обставини та на такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається в тому числі і на те, що про розгляд даної справи (судове засідання) вона не була повідомлена.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судової повістки, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази, а саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22). Адреса зазначена у позовній заяві та вказана відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення є ідентичною.

Також, до заяви не додано доказів поважності причин неявки відповідача в судові засідання, які призначалися судом починаючи з 23.09.2011 року до 29.03.2012 року, дати ухвалення заочного рішення у справі.

Крім того, заявник у заяві про перегляд заочного рішення не навела достатніх доказів, які би мали істотне значення для правильного вирішення справи і могли б спростувати висновки суду по суті даного спору, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, враховуючи, що оскільки відповідач не надала жодних доказів щодо поважності причин неявки в судові засідання та докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 247, 284-288 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2012 у цивільній справі №2-5089/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 березня 2012 у цивільній справі №2-5089/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.Б. Шумило