Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про визнання недійсним договору поруки №08Ф-190/1 від 05.05.2009 року та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про часткове стягнення суми боргу за процентами,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати недійсним договір поруки №08Ф-190/1 від 05.05.2009 року укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10.06.2019 від ТОВ «ФК «Депт Фінанс» надійшов лист від 02.05.2019 року на ім`я ОСОБА_1 та повідомлено, що між Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс» було укладено договір № 308 від 15.04.2019 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 р. та договором поруки № 08Ф-190/1 від 05.05.2009 р.

У вказаному повідомленні зазначено, що договір поруки № 08Ф-190/1 від 05.05.2009 р. укладено між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_1 в якості забезпечення кредитних зобов`язань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 р. Відповідно до вказаного у письмовому повідомленні договору № 308 від 15.04.2019 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, ТОВ «ФК «Депт Фінанс» є новим кредитором позичальника та поручителя.

Зазначено, що з 15 квітня 2019 року ОСОБА_1 як солідарному боржнику необхідно проводити сплату боргу за новими, вказаними у письмовому повідомленні, банківськими реквізитами.

Таким чином, за переконанням ТОВ «ФК «Депт Фінанс», ОСОБА_1 має проводити грошові розрахунки за позичальника як солідарний боржник. У випадку невиконання поточних грошових зобов`язань, відповідно до чинного законодавства, у поручителя настане відповідальність за невиконання грошових зобов`язань, що призведе до намагання ТОВ «ФК «Депт Фінанс» розпочати процедуру стягнення в примусовому порядку.

Додатково, до зазначеного письмового повідомлення, ОСОБА_1 надіслано копію договору поруки № 08Ф-190/1 від 05.05.2009 року та додаткову угоду № 1 від 29.04.2011 року до договору поруки № 08Ф-190/1 від 05.05.2009 року.

Виходячи з наданих копій договору поруки та додаткової угоди до нього, ОСОБА_1 , на думку АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс», поручився перед АТ «Брокбізнесбанк» за своєчасне у строк до 07.10.2019 року повернення кредиту у розмірі 14000000,00 дол. США та сплату нарахованих процентів по кредиту у розмірі 8 (вісім) процентів річних та виплату штрафних санкцій.

Проте, як зазначив ОСОБА_1 жодних договорів поруки та додаткових угод до них з АТ «Брокбізнесбанк» за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 , в тому числі - за кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 р., він не укладав та не підписував. Про існування оспорюваного договору до моменту письмового повідомлення ТОВ «ФК «Депт Фінанс», йому відомо не було.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.08.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

23.09.2019 року від представника ТОВ «ФК «Депт Фінанс» надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що він не підписував оспорюваний договір.

Також зазначив, що Товариство не мало з ОСОБА_1 жодних відносин, а набуло право грошових вимог до нього виключно на підставі Договору № 308 від 25.04.2019 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, тому не вчиняло жодних протиправних дій, що порушили права ОСОБА_1 .

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» заперечувало проти задоволення позову ОСОБА_1 , з тих підстав, що є достатньо доказів, які у своїй сукупності підтверджують факт підписання ОСОБА_1 оспорюваного договору, а саме: постанова Верховного Суду у справі № 911/954/16, копії тотожних за змістом кредитних договорів, копії тотожних додаткових угод до цих кредитних договорів, копіями тотожних за змістом договорів поруки.

Також, 23.09.2019 року ТОВ «ФК «Депт Фінанс» був поданий зустрічний позов в якому він просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 200000,00 грн. в рахунок часткової заборгованості за відсотками за користування кредитом в період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року за кредитним договором №08Ф-190 від 06.10.2008 року

15.04.2019 ТОВ ФК «Депт Фінанс» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2019-02-27-000125b від 23.03.2019 уклало договір №308 про відступлення (купівлю-продаж) з ПАТ «Брокбізнесбанк» (в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Міхно С.С.) прав вимоги до позичальників ПАТ «Брокбізнесбанк», заставодавців (іпотекодавців), поручителів, згідно Додатку № 1 до цього договору.

Згідно договору № 308, Додатку №1 до нього та Акту приймання-передачі № 10 від 13.05.2019 (реєстр договорів) ТОВ ФК «Депт Фінанс» отримало право вимоги по Кредитному договору № 08Ф-190, укладеному 06.10.2008 між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 (копія протоколу № UA-EA-2019-02-27-000125b, копія договору № 308, витяг з Додатку №1 до договору № 308 (п. 15 8,293,643), копія Акту приймання-передачі № 10.

На теперішній час за кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 обраховується заборгованість за кредитом в розмірі 14000000 доларів США та 7121972 доларів США процентів, які ТОВ ФК «Депт Фінанс» має право вимагати сплатити на свою користь.

Однак, ТОВ «Депт Фінанс» обмежено у фінансових ресурсах для сплати судового збору відповідно до ставки, визначеної ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», а тому зустрічний позов заявлено про часткове стягнення суми боргу за процентами, які були нараховані за період з 01.12.2018 по 31.12.2018 але були не сплачені позичальником.

Розрахунок боргу здійснено за період, строк виконання якого настав 10 січня 2019 року. Розрахунковий період визначається з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Цей період обґрунтовано положеннями п.2.3.4 кредитного договору, за яким проценти сплачуються позичальником починаючи з 01.10.2013 року щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця.

Розрахункова ставка за процентами становить 8 % річних відповідно до Додаткової угоди № 2 від 29.04.2011 до кредитного договору.

Оскільки сума тілу кредиту в розрахунковий період (01.12.2018 - 31.12.2018) становила 14000000 США, то сума процентів за вказаний період становить 95123,28 доларів США.

Враховуючи офіційний курс долару США в розмірі 2466,9853 грн. за 100 доларів США, встановлений НБУ на 19.09.2019 і оприлюднений на офіційному веб-порталі НБУ (https://bank.gov.ua/markets/exchangerates/), загальний розрахунок суми заборгованості за процентами за період з 01.12.2018 по 31.12.2018 станом на 19.09.2019 становить: 95123,28 доларів США х 2466,9853 грн/100 доларів США = 2346677,33 грн.

Таким чином, ТОВ «ФК «Депт Фінанс» просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 200000 грн., що є частковою сумою від загальної заборгованості за процентами за грудень 2018 року в розмірі 2346677,33 грн.

22.10.2019 року ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва розгляд справи призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У судовому засіданні 11.12.2019 року було замінено відповідача ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на його правонаступника ТОВ «ФК «Депт Фінанс».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.06.2020 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

15.09.2021 року до суду надійшла справа з висновком експерта №106/21 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 10.09.2021 року, складеного ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернтива».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.11.2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, у зустрічному позові просив відмовити.

Від представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, у задоволенні вимог зустрічного позову просив відмовити.

Представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторонами в справі надані пояснення та заперечення, підстави, визначені законом для відкладення розгляду справи та оголошення в ній перерви відсутні, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності представника відповідача.

Врахувавши заяви представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , врахувавши письмові пояснення представника ТОВ «ФК «Депт Фінанс», дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав від ТОВ «ФК «Депт Фінанс» лист від 02.05.2019, в якому його було повідомлено, що 15.04.2019 р. між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» було укладено Договір № 308 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» відступило, шляхом продажу ТОВ «ФК «Депт Фінанс» права вимоги до позичальника та поручителя за кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 р. та договором поруки № 08Ф-190/1 від 05.05.2009 р.

В листі також було зазначено, що з 15 квітня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» є новим кредитором ОСОБА_1 , а тому усі платежі за кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 р. та договором поруки № 08Ф-190/1 від 05.05.2009 р., необхідно здійснювати на банківський рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс»

В судовому засіданні також встановлено, що оригінали кредитного договору № 08Ф-190 від 06.10.2008 р., договору поруки № 08Ф-190/1 від 05.05.2009 р. та додаткової угоди № 1 від 29.04.2011 року до договору поруки № 08Ф-190/1 від 05.05.2009 року, від ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ТОВ «ФК «Депт Фінанс» по акту приймання-передачі не передавались, а перелічені договори були передані лише у фотокопіях.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував, що він не підписував спірний договір, у нього було відсутнє волевиявлення на укладення цього правочину, тому його необхідно визнати недійсним.

23.06.2020 року за клопотанням представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ухвалою суду було призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр судових експертиз «Альтернатива».

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи, складеного 10 вересня 2021 року судовим експертом ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» Бондар М.Є., підпис від імені ОСОБА_1 , зображення якого міститься у графі «Від ПОРУЧИТЕЛЯ» у технічній копії договору поруки № 08Ф-190/1 від 05 травня 2009 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .

Встановити, чи виконані підписи від імені ОСОБА_2 , зображення яких містяться у рядку «ПОЗИЧАЛЬНИК» в технічній копії кредитного договору № 08Ф-190 від 06 жовтня 2008 року укладеного від імені Акціонерного банку «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_2 , ОСОБА_2 чи іншою особою не виявилось можливим.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Оцінивши висновок судової почеркознавчої експертизи, складений 10 вересня 2021 року судовим експертом ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, а тому вказаний висновок взятий судом до уваги при вирішенні даної справи по суті.

ТОВ «ФК «Депт Фінанс» заперечувало проти первісного позову ОСОБА_1 , з підстав того, що Товариство не мало з ОСОБА_1 жодних відносин, а набуло право грошових вимог до нього виключно на підставі Договору № 308 від 25.04.2019 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, тому не вчиняло жодних протиправних дій, що порушили права ОСОБА_1 .

Крім того, ТОВ «ФК «Депт Фінанс» заперечувало проти задоволення позову ОСОБА_1 , з тих підстав, що є достатньо доказів, які у своїй сукупності підтверджують факт підписання ОСОБА_1 оспорюваного договору, а саме: постанова Верховного Суду у справі № 911/954/16, копії тотожних за змістом Кредитних договорів, копії тотожних Додаткових угод до цих Кредитних договорів, копіями тотожних за змістом Договорів поруки.

Надаючи оцінку вказаним запереченням на первісний позов ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що жодний з наведених у запереченні доказів не доводить підписання саме ОСОБА_1 оспорюваного договору, оскільки факт відсутності волевиявлення у ОСОБА_1 на укладення оспорюваного договору підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи від 10 вересня 2021 року, складеним судовим експертом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр судових експертиз «Альтернатива», Бондар М.Є.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (стаття 638 ЦК України).

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За положеннями статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків (стаття 218 ЦК України).

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки судом достовірно встановлено відсутність волевиявлення ОСОБА_1 під час укладання оспорюваного договору на підставі того, що підпис в оспорюваному договорі виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою, а ТОВ «ФК «Депт Фінанс» не надано належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин.

Що стосується вимог ТОВ «ФК «Депт Фінанс» за зустрічним позовом, то слід зазначити наступне.

Обґрунтовуючи зустрічний позов, ТОВ «ФК «Депт Фінанс» зазначає, що 06 жовтня 2008 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 08Ф-190.

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 Кредитного договору № 08Ф-190 від 06.10.2008 р., ОСОБА_2 отримав готівкою кошти на строк, до 07 жовтня 2019 року в сумі 14000000 доларів США зі сплатою відсотків 11% річних «для споживчих цілей».

Згідно пункту 2.1 повернення кредиту повинно здійснюватись відповідно до графіку, наведеного в додатку № 1 до Кредитного договору.

Згідно пункту 2.3.4 проценти за користування кредитом сплачуються, починаючи з 01.10.2013 року.

Виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 р. забезпечувалось Договором поруки № 08Ф-190/1 від 05 травня 2009 року.

З моменту отримання кредитних коштів і до дати пред`явлення зустрічного позову ОСОБА_2 не повертав кредитні кошти, має загальну заборгованість в сумі 29255545,02 доларів США.

Існування факту отримання ОСОБА_2 кредитних коштів та наявність простроченої заборгованості ТОВ «ФК «Депт Фінанс» підтверджує розрахунком суми заборгованості за Кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 станом на 08.10.2019 року, та постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду у справі № 911/954/16.

Згідно наданих пояснень представника ТОВ «ФК «Депт Фінанс», інших доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів надати немає можливості, оскільки вони у ТОВ «ФК «Депт Фінанс» відсутні.

При розгляді справи встановлено, що від ПАТ «Брокбізнесбанк» не передавались до ТОВ «ФК «Депт Фінанс», як Новому кредитору по Договору № 308 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_2 кредитних коштів на підставі Кредитного договору № 08Ф-190 від 06.10.2008 р., що підтверджено представником Товариства у своїх поясненнях.

Надаючи оцінку розрахунку суми заборгованості, суд зазначає наступне.

Розрахунок складено станом на 08.10.2019 р., підписаний працівниками ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» старшим економістом відділу супроводження активних операцій ОСОБА_5 , директором департаменту кредитних операцій Кулик І.В., в.о. головного бухгалтера, директор департаменту операційної роботи та бухгалтерського обліку Найчук Л.М.

Договір № 308 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс» було укладено 15.04.2019 р.

Акт приймання-передачі права вимоги № 10 було підписано між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «ФК «Депт Фінанс» 13.05.2019.

За таких обставин розрахунок заборгованості, що був складений та підписаний працівниками ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», після передачі права вимоги за кредитним договором № 08Ф-190 від 06.10.2008 від ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до ТОВ «ФК «Депт Фінанс», яка відбулася 13.05.2019 р., не може братися судом до уваги, як належний доказ.

Що стосується постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 липня 2018 року у справі №911/954/16.

У справі №911/954/16 розглядався позов ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ТОВ «Сильмариил» про визнання недійсним нікчемного правочину - договору відступлення права вимоги №5-2013 від 24.10.2013, укладеного між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «Сильмариил», та застосування наслідків нікчемності договору відступлення права вимоги №5-2013 шляхом визнання за ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» права вимоги за кредитними договорами №08Ф-190 від 06.10.2008, №08Ф-191 від 06.10.2008, №08Ф-192 від 06.10.2008.

Вказаною постановою було визнано недійсним нікчемний договір відступлення права вимоги №5-2013 від 24.10.2013, укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» (03057, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 41, ) та ТОВ «Сильмариил» (95022, Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь, Київський район, вулиця Жені Дерюгіної, будинок 6, офіс 4, ).

Визнано в порядку реституції за ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» право вимоги за Кредитним договором №08Ф-192 від 06.10.2008, укладеним ОСОБА_6 , Кредитним договором №08Ф-191 від 06.10.2008, укладеним з ОСОБА_7 , Кредитним договором №08Ф-190 від 06.10.2008, укладеним з ОСОБА_2 .

Предметом спору у справі №911/954/16 було визнання недійсності нікчемного договору відступлення права №5-2013 від 24.10.2013, укладеного між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «Сильмариил».

Позов було заявлено на підставі ст. ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позовні вимоги у справі №911/954/16 обґрунтовувались тим, що Договір відступлення права вимоги №5-2013 від 24.10.2013, укладений між ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ТОВ «Сильмариил» є нікчемним відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», як такий, що укладений банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, виконання якого може спричинити погіршення фінансового стану банку та відповідає декільком визначеним даною нормою права критеріям нікчемності.

З урахуванням предмету та підстав позову у справі №911/954/16, факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів та наявності заборгованості за Кредитним договором №08Ф-190 від 06.10.2008 р. не входило до предмету доказування у цій справі.

Положеннями статей 76-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Отже, доводи ТОВ «ФК «Депт Фінанс», про те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 липня 2018 року у справі №911/954/16 підтверджується та обставина, що заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором №08Ф-190 від 06.10.2008 р. по тілу кредиту становить суму в розмірі 14 млн. доларів США, а загальна заборгованість за процентами становить суму в розмірі 7 млн. доларів США не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Пунктом 3 розділу І Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ від 14 серпня 2003 року № 337, передбачено, що до касових операцій, які регламентуються цією Інструкцією, належать, зокрема, і видача готівки клієнтам з їх рахунків чи рахунку банку через його касу.

До касових документів, які оформлюються згідно із цією Інструкцією, належить заява на видачу готівки (пункт 1 глави 1 розділу III Інструкції) та визначені зразки касових документів, на підставі яких здійснюються прийняття і видача готівки (пункт 2 глави 1 розділу III Інструкції). Форми документів, які застосовуються під час приймання переказу готівки та виплати її суми отримувачу в готівковій формі, визначаються відповідною платіжною системою і мають містити обов`язкові реквізити: дата здійснення операції, зазначення платника та отримувача, дані паспорта особи - отримувача або документа, що його замінює, сума касової операції, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц).

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно вказаної норми Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони.

Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15.

Єдиним допустимим доказом отримання готівкової іноземної валюти позичальником та факт виконання умов договору є касовий документ - заява про видачу готівки. Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 29.05.2019 року у справі №539/1582/16-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «Депт Фінанс» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 отримував у ПАТ «Брокбізнесбанк» кредитні кошти за Кредитними договорами №08Ф-190 від 06.10.2008 та має заборгованість по цьому договору в сумі 29255545,02 доларів США.

За таких обставин, та з врахуванням недійсності Договору поруки № 08Ф-190/1 від 05 травня 2009 року, суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічної позовної заяви ТОВ «ФК «Депт Фінанс про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 200000 гривень, слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «ФК «Депт Фінанс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 229-230, 548, 626-628, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10-11, 27-30, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про визнання недійсним договору поруки №08Ф-190/1 від 05.05.2009 року задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки №08Ф-190/1 від 05.05.2009 року, укладений між Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК», та ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, пр. Дмитрівська, 39 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 768,40 грн.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про часткове стягнення суми боргу за процентами відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя