РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/602/21

10 грудня 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_3 з 26.05.1990 перебувають в шлюбі, який зареєстрований в Переріслянській сільській раді Надвірнянського району, актовий запис № 11.

Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час повнолітні.

За час подружнього життя вони разом за спільні кошти подружжя збудували домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Право власності на дане домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі рішення Переріслянської сільської ради від 14.11.2000 № 39.

Дане домоволодіння є об`єктом їх спільної сумісної власності і підлягає поділу в рівних частках.

Однак вони з відповідачем не можуть добровільно поділити дане майно.

Вартість спільного майна подружжя за домовленістю між нею та відповідачем складає 190000,00 грн. Вартість належної їй частки становить 95000,00 грн.

Стислий виклад позицій сторін:

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, заначених в позові, просив суд постановити рішення, яким визнати домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку «А», літньої кухні «Б, стайні «В», стодоли «Г», шопи «Д», вбиральні «Е», воріт № 1, огорожі № 2, огорожі № 3, огорожі № 4, огорожі № 5, колодязя № 6, загальною вартістю 190000,00 грн., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , припинивши право власності ОСОБА_3 на дане володіння в цілому. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також просив стягнути з відповідача на користь позивача сплачені нею судові витрати. Не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.03.2021 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2021 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в шлюбі, який зареєстрували 26.05.1990 у виконкомі Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 11 (а.с. 6).

За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час досягли повноліття.

За час перебування в шлюбі сторони за спільні кошти подружжя побудували житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно акту прийнято в експлуатацію 03.11.2020. На вказаний житловий будинок в цілому, в листопаді 2000 Переріслянською сільською радою, на підставі рішення виконавчого комітету від 14.11.2000 за № 39, було видано свідоцтво про право власності на ім`я відповідача ОСОБА_3 (а.с. 9-10).

Згідно листа Переріслянської сільської ради від 15.02.2021 № 178/03-26, на даний час адресний номер домоволодіння: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно технічного паспорта на дане домоволодіння від 18.11.2000, воно складається з: житлового будинку «А», загальною площею 104,6 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м., літньої кухні «Б, стайні «В», стодоли «Г», шопи «Д», вбиральні «Е», воріт № 1, огорожі № 2, огорожі № 3, огорожі № 4, огорожі № 5, колодязя № 6 (а.с. 12-14).

У вказаному домоволодінні згідно по господарської книги № 9, номер об`кта по господарського обліку НОМЕР_3, зареєстрований ОСОБА_3 (а.с. 7).

Вартість спільного майна подружжя за домовленістю між сторонами складає 190000,00 грн.

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

В п.п. 22, 23 постанови Пленум Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено судам, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України від 16.12.2015 по справі № 6-1109цс15, під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток подружжя, а також з вимог статті 71 СК України, зідповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, якщо таке майно існує.

Враховуючи наведене спірне майно набуте сторонами у шлюбі за спільні кошти і є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, а презумпція спільності майна, набутого за час шлюбу, встановлена законом і діє, поки інша сторона її не спростує.

Таким чином судом встановлено, що спільним майном подружжя, є: домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість спільного майна подружжя за домовленістю між сторонами складає 190000,00 грн. Вартість 1/2 частки домоволодіння складає 95000 грн.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Статтями 70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

При поділі спільного майна подружжя позивач ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився та не вказав про наявність чи відсутність згоди на такий поділ.

Тому виходячи з вимог ст.ст. 63, 70, 71 СК України спірне майно підлягає розподілу між сторонами, та набуття особистої власності кожним з подружжя в рівних частках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Висновки суду:

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити, визнати домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку «А», загальною площею 104,6 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м., літньої кухні «Б, стайні «В», стодоли «Г», шопи «Д», вбиральні «Е», воріт № 1, огорожі № 2, огорожі № 3, огорожі № 4, огорожі № 5, колодязя № 6, загальною вартістю 190000,00 грн., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , припинивши право власності ОСОБА_3 на дане володіння в цілому, та визнати за кожним з них право власності на 1/2 частини вказаного домоволодіння.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, зокрема: 950,00 грн. сплаченого судового збору та 3000,00 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу згідно квитанції № 54839689 від 17.03.2021 та квитанції № 05/2021 від 05.02.2021.

Крім того оскільки за рішенням суду ОСОБА_3 набуває права власності на майно, вартістю 95000,50 грн., з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 950,00 грн.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 60, 61, 63, 69-72 СК України, ст.ст. 325, 364, 368, 372 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовільнити.

Визнати домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку «А», загальною площею 104,6 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м., літньої кухні «Б, стайні «В», стодоли «Г», шопи «Д», вбиральні «Е», воріт № 1, огорожі № 2, огорожі № 3, огорожі № 4, огорожі № 5, колодязя № 6, загальною вартістю 190000,00 грн., спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , припинивши право власності ОСОБА_3 на дане володіння в цілому.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 950 грн. 00 коп. сплаченого судового збору та 3000 грн. 00 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 950 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 20.12.2021