Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2263/20
номер провадження 2/695/545/21

18 лютого 2021 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.,
секретаря Біліченко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовною заявою поданою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Центру надання адміністративних послуг у м. Золотоноша про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,
ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовом до Центру надання адміністративних послуг у м. Золотоноша, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття (скасування) обтяження.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2018 року за ОСОБА_2 визнано право власності на зазначений вище будинок, а також земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом від 26.08.2009 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

У 2020 році державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у місті Золотоноша була здійснена державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами та присадибну земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час здійснення вказаної державної реєстрації права власності державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у місті Золотоноша було виявлено запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек про обтяження належної ОСОБА_2 садиби за типом обтяження іпотека, де іпотекодержателем вказано Черкаська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк».

Однак іпотекодержатель, а саме Черкаська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк», яка була відокремленим підрозділом Публічного акціонерного банку «ОМЕГА БАНК», яке до цього мало назву ПАТ «Сведбанк», ще раніше ВАТ «Сведбанк», а ще раніше АКБ «ТАС-Комерцбанк» припинила своє існування як і банк до складу якого вона відносилась.

Таким чином належні ОСОБА_2 житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами та присадибна земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час обтяжені забороною на нерухоме майно та іпотекою безпідставно та неправомірно.

При цьому позивач наполягає, що іпотекодержатель ліквідований, його правонаступники відсутні, строк виконання договору давно закінчився, однак із невідомих причин відповідні відомості припинення обтяження майна внесені у встановленому законом порядку не були, а тому наявність не знятого обтяження грубо порушує гарантоване ОСОБА_2 національним і міжнародним законодавством право на вільне володіння, користування і розпорядження майном, оскільки незаконно і без будь-яких правових підстав позбавляє його можливості у повному обсязі володіти, користуватись, розпоряджатись та здійснювати свої права власника.

Враховуючи, що іпотекодержатель припинив своє існування та не має правонаступників, позивач іншим шляхом, окрім як звернення до суду з питанням скасування вказаного обмеження захистити свої права не може, тому, ОСОБА_1 , в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 січня 2021 року.

Відповідач надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника, позовні вимоги визнали повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно з даними свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 від 15.08.2009 року) ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2018 року було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, а після його смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якої серед іншого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд, площею 0,0837 га, кадастровий номер :03:006:0031, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаним вище рішенням суду за ОСОБА_2 визнано право власності на майно, яке належало за життя ОСОБА_3 , а саме житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд площею 0,0837 га, кадастровий №:03:006:0031, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом від 26.08.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу Сахно В.І. за реєстровим за №2799.

Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином підстави набуття права власності на зазначене вище, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 222189166 від 01.09.2020 року в діючому реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесенозапис за наступними параметрами:

1. Тип обтяження: заборона на нерухоме майно;

Реєстраційний номер обтяження: 3453203;

Зареєстровано: 12.07.2006р. 16:48:18 за № 3453203 реєстратором: Приватний нотаріус Фіщук В.Я., 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, бул. Шевченка, 268/1, (0472) 45-92-10.

Підстава обтяження: договір іпотеки, 016/0706/88-504-Z-1, 12.07.2006р., Приватний нотаріус Фіщук В.Я., ЧФ АКБ «ТАС-Комерцбанк»;

Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 15169890;

Власник: ОСОБА_3 ;

Заявник: Черкаська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк»;

2. Тип обтяження: іпотека;

Реєстраційний номер обтяження: 3453354;

Зареєстровано: 12.07.2006р. 16:52:35 реєстратором: Приватний нотаріус Фіщук В.Я., 18000, Черкаська обл., м.Черкаси, бул.Шевченка,268/1, (0472) 45-92-10.

Підстава обтяження: договір іпотеки, 016/0706/88-504-Z-1, 12.07.2006р., Приватний нотаріус Фіщук В.Я.;

Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 15169890;

Іпотекодержатель: Черкаська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк», Код:33308630, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Лазарєва,6;

Боржник за основним зобов?язанням: ОСОБА_3 ;

Розмір основного зобов?язання: 20000 доларів США;

Строк виконання: 11.07.2011;

Заставна: немає.

Таким чином встановлено, що вказаний житловий будинок обтяжений іпотекою, а іпотекодержателем майна є Черкаська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк», при цьому строк виконання іпотеки складає до 11.07.2011 року.

З відкритої та загальнодоступної інформації, розміщеної на сайті https://usr.minjust.gov.ua/, вбачається, що обтяжувач та іпотекодержатель Черкаська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк», код в , була відокремленим підрозділом Публічного акціонерного банку «ОМЕГА БАНК», код в , яке до цього мало назву ПАТ «Сведбанк», а ще раніше ВАТ «Сведбанк», а ще раніше АКБ «ТАС-Комерцбанк». Із з інформації, розміщеної на цьому ж інформаційному інтернет-ресурсі, щодо Публічного акціонерного банку «ОМЕГА БАНК», код в , вбачається, що зазначена юридична особа була ліквідована (припинена) ще 18.11.2019р., номер запису: 1027941, підстава: рішення щодо припинення.

Вказані обставини стверджуються відповідною інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ЧФ АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «ОМЕГА БАНК», які додані позивачем.

Таким чином судом встановлено, що іпотека на вказане вище майно була зареєстрована за юридичною особою, яка припинила свої існування.

Жодних відомостей про перехід прав вимоги за такими договорами чи зміну іпотекодержателя матеріали справи не містять.

При цьому суд враховує наступні обставини.

Відповідно до ст. 77 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк як юридична особа ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звіту про виконання ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс.

Згідно даних, які розміщені на офіційному сайті Національного банку України (https://bank.gov.ua), НБУ прийняло рішення про ліквідацію ПАТ «Омега Банк» ще в 2015 році.

Як зазначалося вище, відповідно до ч. ст. 77 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Наразі у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань наявні відповідні відомості про те, що діяльність ПАТ «Омега Банк» припинена.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 4 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у частині другій статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Аналогічні норми застосовуються і при зміні іпотекодержателя відомості про якого також мають бути відповідним чином зареєстровані, а відповідні права такого іпотекодержателя виникають саме з моменту реєстрації.

Частиною 1 ст. 609 ЦК України визначено, що Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію.

Однак, в окремих випадках саме скасування такого запису в реєстрі є належним способом захисту прав та інтересів позивачів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.17), від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (пункт 5.17), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 74), від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а).

Таким чином склалася ситуація, що обтяжувач майна був ліквідованим, жодних даних про зміну іпотекодержателя, перехід прав вимоги за основним зобов`язанням до іншого кредитора та і наявність взагалі таких зобов`язань, матеріали справи не містять.

Відтак житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями і спорудами та присадибна земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , обтяжені забороною на нерухоме майно та іпотекою безпідставно.

Отже вбачається наявність безпідставного обмеження права власника майна на вільне користування, використання та розпорядження ним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні «Рисовський проти України» (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено «Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Нормами ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з нормами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦПК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача, а також обставини, якими останній обґрунтовує свій позов, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Також суд враховує, що відповідач по справі проти задоволення позовних вимог не заперечував та будь-яких доказів на спростування доводів позивача до суду не надавав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10,

ст., ст. 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву, яка подана ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Центру надання адміністративних послуг у м. Золотоноша про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування та розпоряджання належними йому на праві власності житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зняття (скасування) обтяжень за наступними параметрами:

1. Тип обтяження: заборона на нерухоме майно;

Реєстраційний номер обтяження: 3453203;

Зареєстровано: 12.07.2006р. 16:48:18 за № 3453203 реєстратором: Приватний нотаріус Фіщук В.Я., 18000, Черкаська обл., м.Черкаси, бул.Шевченка,268/1, (0472) 45-92-10.

Підстава обтяження: договір іпотеки, 016/0706/88-504-Z-1, 12.07.2006р., Приватний нотаріус Фіщук В.Я., ЧФ АКБ «ТАС-Комерцбанк»;

Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 15169890;

Власник: ОСОБА_3 ;

Заявник: Черкаська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк»;

2. Тип обтяження: іпотека;

Реєстраційний номер обтяження: 3453354;

Зареєстровано: 12.07.2006р. 16:52:35 реєстратором: Приватний нотаріус Фіщук В.Я., 18000, Черкаська обл., м.Черкаси, бул.Шевченка,268/1, (0472) 45-92-10.

Підстава обтяження: договір іпотеки, 016/0706/88-504-Z-1, 12.07.2006р., Приватний нотаріус Фіщук В.Я.;

Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , номер РПВН: 15169890;

Іпотекодержатель: Черкаська філія АКБ «ТАС-Комерцбанк», Код:33308630, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Лазарєва, 6;

Боржник за основним зобов`язанням: ОСОБА_3 ;

Розмір основного зобов`язання: 20000 доларів США;

Строк виконання: 11.07.2011;

Заставна: немає.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя : Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний головуючим 22 лютого 2021 року.