Справа № 685/1372/20
Провадження № 2/685/45/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Бабійчука В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву від 02.10.2007 року, відповідно до якої їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 3400 грн, який у подальшому було збільшено до 11000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % з розрахунку 360 календарних днів на рік. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписуючи заяву, відповідач підтвердила те, що вона була повністю поінформована про умови кредитування. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України (договір приєднання), при цьому формулярами та стандартними формами згідно з якими обслуговується відповідач є «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отриманні відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Крім того позивач зазначає, що відповідно до п.2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг, що почала діяти з 01.03.2019 сторони дійшли згоди, що у разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язання відповідача з погашення кредиту, відповідач зобов`язаний сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84% - для картки «Універсальна голд». Відповідач обов`язку по поверненню кредиту не виконує, у зв`язку з чим станом на 21.09.2020 року заборгованість за кредитом становить 16877,36 грн, в тому числі: 14132,22 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2745,14 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Просив позов задовольнити, стягнути зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ст.128 ЦПК України, до суду повернувся поштовий конверт з судовою повісткою надісланий відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_1 згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3400 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 з розрахунку 360 календарних днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою, яка підписана відповідачем та випискою за договором. Відповідач зобов`язана була погашати заборгованість щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 21.09.2020 року становить 16877,36 грн, яка складається з: 14132,22 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2745,14 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 02.10.2007 року відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 3400 грн, у подальшому кредитний ліміт збільшено до 11000 грн. Відповідно до довідки відповідачу за період з 09.10.2007 по 13.03.2019 були видані кредитні картки, остання з терміном дії до 12.2022 року.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд прийшов до висновку, що відповідач отримала кредитні кошти, користувалась ними, однак не виконала грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредитному договору.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 526, 638, 1048, 1054 ЦК України, ст.12, 81, 89, 265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, рах. НОМЕР_1 ) 16877 (шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн 36 коп заборгованості за кредитним договором від 02.10.2007 року, яка складається з: 14132,22 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2745,14 грн - заборгованість за простроченими відсотками та 2102 грн судового збору.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до Теофіпольського районного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий