н/п 2/490/1052/2021 Справа № 490/7359/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2020 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», Банк), звернулося до суду з позовом, у якому зазначив, що відповідач ОСОБА_1 (далі - Позичальник) з метою отримання банківських послуг звернувся до Банку, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 10.12.2012 р. Також було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4200,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на 30.09.2020 року у нього виникла заборгованість в сумі 17138,73 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 8831,11 грн., в т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8831,11 грн., пеня - 8307,62 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість.

Представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. У своїй відповіді на відзив зазначає, що згідно виписки по рахунку, відповідач до певного часу належним чином виконував свої обов`язки за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.

Відповідач надав суду відзив, в якому відмовити у задоволенні позову посилаючись на недоведеність позовних вимог. Так, з наданої копії анкети-заяви вбачається, що вона складена, 10.10.2012, а кредитний ліміт встановлено згідно довідки 06.08.2014 на суму 900 грн. Крім того, згідно довідки банку відповідачу були надані картки 06.08.2014 з терміном до грудня 2017 року та 26.02.2015 з терміном дії - серпень 2019 р. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження отримання відповідачем саме кредитної картки «Універсальна». Також зауважив, що у відповідності до наданих позивачем Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», таких карт є декілька видів і тарифи обслуговування кожного виду суттєво відрізняються.

11 лютого 2021 року позивачем надано відповідь на відзив, в якому зазначають про необгрунтованість доводів відповідаач. Так, при укладенні кредитного договору сторони досягли усіх істотних умов , в тому числі і щодо нарахування відсотків та пені за час корситування кредитними коштами. Відповідачеві була видана кредитна картка 06.08.2014 року, правильність розрахунку заборгованості відповідач не спростував.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 (далі - Позичальник) з метою отримання банківських послуг звернувся до Банку, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 10.10.2012 р., та було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 30.09.2020 року становить 17138,73 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 8831,11 грн., в т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8831,11 грн., пеня - 8307,62 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг у Приватбанку, з якими була ознайомлена позичальник.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Витягом з Тарифів та Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомився та погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.

За відсутності підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правила банківських послуг у Приватбанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися банком.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитної картки «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 10.10.2012 шляхом підписання анкети-заяви. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни та відповідальність позичальника у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача пені суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В обґрунтування підстав стягнення пені та штрафів позивач посилався на відповідні пункти Умов та правил надання банківських послуг. Зокрема, до позовної заяви позивач додав редакцію цих Умов, відповідно до пункту 2.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору.

Проте, як вже зазначено судом, анкета-заява про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10.10.2012 не містить умов щодо відповідальності позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені). Відповідний підпис відповідача про ознайомлення із вказаними умовами у Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умовах та правилах надання банківських послуг, що долучені до позовної заяви, відсутній.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Відтак, позивач не вправі застосовувати до відповідача відповідальність, визначену Умовами та Правилами надання банківських послуг, за відсутності підтверджень того, що ОСОБА_1 підписував їх та був із ними ознайомлений під час підписання анкети-заяви 10.10.2012 р.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 8307,62 грн. також є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Між тим, відповідачем не надано суду доказів щодо повернення Банку отриманих в якості кредитного ліміту грошових коштів, а відтак суд доходить до висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути заборгованість за наданими йому кредитними коштами у розмірі 8831,11 грн. Отже, в цій частині вимога позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у сумі 8831,11 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 1082,53 грн. ((8831,11 грн. - сума задоволених вимог:17138,73 грн.=0,515 х 2102 грн.).

Керуючись ст. ст. 525, 526, 551, 625, 638, 1049, 1050 ч. 2, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором в сумі 8831 (вісім тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 11 коп., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 8831,11 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1082 грн. 53 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , рах. № НОМЕР_1 ( для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299, адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО