КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/4041/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Ігнатченко Н.В., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про скасування боргу за отриманні житло-комунальні послуги, -

УСТАНОВИВ:

у липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив зобов`язати Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» внести зміни до рахунків-повідомлень про сплату коштів за вжиті житлово-комунальні послуги без урахування боргу попередніх власників квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначено, що поставщиками житлово-комунальних послуг згідно рахунків-повідомлень, які формує Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» та діє в їх інтересах, є КП «Керуюча компанія Печерського району», ПРАТ АК «Київводоканал», КП «Київтеплоенерго», КП «Київкомунсервіс». З кожним постачальником житлово-комунальних послуг Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» заключено договори про надання послуг і тому він є повноправним представником з надання послуг.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на Постанову Верховного Суду України від 08 травня 2018 року у справі №757/45133/15-ц, в якій ВС України висловив чітку позицію, що нові власники нерухомості не зобов`язанні сплачувати борги за житлово-комунальні послуги попередніх власників, що повністю збігається з позицією Європейського суду з прав людини.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позов заявлено до неналежного відповідача, оскільки обов`язком Комунального концерну «Центр комунального сервісу» є обслуговування споживачів-мешканців багатоповерхових будинків з питань нарахування плати за послуги на договірній основі з виконавцями житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, така як вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 є Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (стаття перша Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до пункту п`ятого частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття перша, частина друга статті третьої, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Із відповіді на звернення ОСОБА_1 до КК «ЦКС» від 29 березня 2019 року №428-С вбачається, що згідно із даними програмного-апаратного комплексу, наявного у Концерні, за адресою: АДРЕСА_1 станом на 01 березня 2019 обліковується заборгованість за послугу з холодного водопостачання на суму 18 206,69 грн. та за послугу з водовідведення гарячої води на суму 3 879,37 грн.

Відносини між ПрАТ «АК «Київводоканал» і споживачем регулюють Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначив, що є користувачем житлово-комунальних послуг, які надає саме позивач.

Відповідно до статуту Комунального концерну «Центр комунального сервісу» комунальний концентр є комунальним господарським об`єднанням, утвореним рішенням Київської міської ради, заснованим на комунальній власності територіальної громади міста Києва, віднесеним до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та підпорядкований Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Концерн є комунальним господарським об`єднанням комунальних підприємств, утвореним рішення Київської міської ради від 14.05.2015 р. № 467/1331 (пункт 1.2 статуту).

Згідно пункту 3.6 статуту взаємовідносини Концентру з його учасниками будуються на договірній основі між ними і делегованих Концерну управлінських функцій, в яких обумовлюються відсоткові внески учасників на утримання Концерну і обов`язки Концерну перед учасниками по виконанню своїх зобов`язань перед ними і тих функцій, виконання яких учасники делегують Концерну.

Згідно пункту 1.5 статуту учасники Концерну зберігають статус юридичної особи та профіль діяльності, господарську самостійність, діють на підставі своїх статутів.

Відповідно до пункту 2.2.1 Статуту КК «Центр комунального сервісу», основними напрямками діяльності концерну є забезпечення ведення центрального обліку дебіторської та кредиторської заборгованості учасників концерну з метою забезпечення погашення дебіторської заборгованості та розрахунків по зобов`язаннях, які виникли перед кредиторами. Крім того, згідно із пунктом 2.2.8 Статуту також напрямком діяльності концерну, серед іншого, є прийом споживачів, проведення систематичної інформаційно-роз`яснювальної роботи щодо порядку надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частин першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Одним із основних напрямків діяльності Концерну є забезпечення ефективного своєчасного надходження коштів до виконавців послуг та погашення дебіторської заборгованості по зобов`язаннях споживачів, які виникли перед кредиторами.

Концерном проводиться інформаційно-роз`яснюватьна робота, направлена на зменшення заборгованості споживачів за надані житлово-комлнальні послуги, яка заключається в інформуванні за допомогою поштової розсипки повідомлень. Припинення інформування відбувається після зарахування на особовий рахунок споживача суми оплати заборгованості.

Враховуючи те, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», надаючи послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, здійснює діяльність на підставі договорів з виконавцями послуг, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 заключив договори з Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» на постачання житлово-комунальних послуг, як з повноважним представником постачальником цих послу, не відповідають дійсності, так як жодних договорів щодо надання вказаних послуг саме з відповідачем позивач не заключав.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

Отже, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко