Справа № 643/5742/21
Провадження № 2/643/3443/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Фінфорс», ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, Приватний виконавець Дорошкевич В.Л., Приватний виконавець Клименко Роман Васильович,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, який в ході розгляду був уточнений, до ТОВ «Фінфорс», ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якого зазначив, що кредитні договори на підставі яких були зроблені виконавчі написи, з вказаними фінансовими компаніями він не укладав, виконавчі написи вчинено за відсутності кредитних договорів та безспірності вимоги.

Позивач обґрунтовує вимоги тим, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 05.04.2021 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо): не надходили та не застосовувались.

Відповідачами ТОВ «Фінфорс» та ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія» у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Відповідач - ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовної заяви. Копії кредитних договорів суду не надав, чим не спростував правову позицію позивача.

Треті особи не надали пояснення на позовну заяву.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8814, згідно з яким стягнуто з позивача 12351,01 грн. заборгованості за кредитним договором, стягувач ТОВ «Фінфорс».

19.02.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2137, згідно з яким стягнуто з позивача 17 508,80 грн. заборгованості за кредитним договором, стягувач ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ».

28.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10479, згідно з яким стягнуто з позивача 11 472,00 грн. заборгованості за кредитним договором, стягувач ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія».

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 05.04.2021 року було витребувано у приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. засвідчені копії виконавчих написів про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінфорс», ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія» та засвідчені копії письмових вимог до ОСОБА_1 із повідомленням про їх вручення, розрахунок кредитної заборгованості.

Разом з тим, вказані докази суду приватним нотаріусом надані не були.

Відповідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріальна дія, або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт, оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти висновків, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Крім того, у абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», внесено зміни до Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, зокрема, в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України» (заява № 48553/99), а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» (заява № 28342/95) встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 березня 2015 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, яка набрала законної сили, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувані позивачем виконавчі написи № 8814 від 15.04.2020 року на суму 12351,01 грн., приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.; стягувач ТОВ «Фінфорс»; виконавчий напис № 2137 від 19.02.2020 року на суму 17 508,80 грн, приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.; стягувач ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ»; виконавчий напис № 10479 від 28.04.2020 року на суму 11472,00 грн, приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.; стягувач ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія», вчинені вже після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, оскільки в момент вчинення виконавчих написів були відсутні правові підстави для його вчинення, тому такі виконавчі написи не підлягають виконанню.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінфорс», ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія» про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, у відповідності до ст.141ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 8814 від 15.04.2020 року на суму 12 351,01 грн., приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович; стягувач ТОВ «Фінфорс»; Виконавчий напис № 2137 від 19.02.2020 року на суму 17 508,80 грн, приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович; стягувач ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ»; Виконавчий напис № 10479 від 28.04.2020 року на суму 11 472,00 грн, приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович; стягувач ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія», такими, що не підлягають виконанню.

Стягнути в рівних частках з ТОВ «Фінфорс», ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія», на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1 ), судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. по 302 грн. 67 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ТОВ «Фінфорс», , місцезнаходження: 01042, м.Київ, Новопечерський провулок, 19/3, корп. 2, офіс, 9.

Відповідач: ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», , місцезнаходження: 49044, м.Дніпро, вул. Якова Самарського, 12-А.

Відповідач: ТОВ «Фінансова Компанія Довіра та Гарантія», місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського, 8.

Третя особа: Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, місцезнаходження: Київська область, Броварський район, м.Бровари, вул. Грушевського, 15, оф.6.

Третя особа: Приватний виконавець Дорошкевич В.Л., місцезнаходження: 02002, м.Київ, вул.Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А.

Третя особа: Приватний виконавець Клименко Роман Васильович, місцезнаходження: 02094, м.Київ, вул.Поправки Юрія, 6, офіс 31.

Суддя Н.В.Єрмак