Справа №705/154/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Годік Л.С.

при секретарі судового засідання Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що поданий представником позивача - адвокатом Бродніковою Т.Г. до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Броднікової Т.Г. звернувся до суду з позовом до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування арешту на майно, мотивуючи свої вимоги тим, що під час перевірки документів для проведення поділу майна подружжя, позивач виявив, що 19.11.2004 Уманським МВ ДВС накладений арешт на все його майно. Як зазначено у відповіді Уманського МВ ДВС, арешт на майно боржника було накладено на місцевого жителя міста Умань- ОСОБА_1 , однак ідентифікувати боржника вони не мають можливості, оскільки відсутні дані ідентифікаційного коду чи паспорту позивача. У позові позивач вказує, що він є однофамільцем боржника і тому сталася помилка при його ідентифікації. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд скасувати арешт на майно ОСОБА_1 ( паспорт № НОМЕР_1 від 04.09.2017, орган, що видав 5112, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), накладений в рамках виконавчого провадження АА 916834 Уманським МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19.11.2004 та стягнути сплачений позивачем судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 та його представник -адвокат Броднікова Т.Г. в судове засідання не з`явилися, на адресу суду електронними засобами зв`язку направили заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача відділу ДВС у м.Умань Уманського району Черкаської області Бундєлєва О.В. в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні даного питання покладалася на думку суду.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5112- від 07.09.2017, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.09.2020 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на праві спільної сумісної власності належить 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 послався на те, що відповідачем порушуються його права як власника майна, оскільки на усе його майно було накладено арешт постановою серії АА 916834 від 19.11.2004 ВДВС Уманського МУЮ.

Разом з тим з Витягу вбачається, що 24.11.2004 Уманською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови серії АА 916834 від 19.11.2004 ВДВС Уманського МУЮ накладено арешт на нерухоме майно, а саме будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 (без ідентифікації особи).

При цьому, 12.11.2010 приватним нотаріусом Калінюк Г.О. на підставі іпотечного договору № 1445 від 12.11.2010, було накладено заборону на нерухоме майно, а саме на двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді Уманського МВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), вбачається, що згідно бази даних АСВП на примусовому виконанні в органі ДВС перебували виконавчі документи відносно ОСОБА_1 , якого не можливо однозначно ідентифікувати, жителя АДРЕСА_4 , на майно якого було накладено арешт державним виконавцем 19.11.2004 з метою своєчасного та фактичного виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена, зокрема особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду, відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»

Факт знищення матеріалів виконавчих проваджень завершених у 2004 році підтверджується інформацією, що викладена у вимозі державного виконавця № 11246-8 від 12.04.2021 Уманського МВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Виходячи з того, що на час звернення до суду з позовом, виконавчі провадження за 2004 рік знищено, за наявності арешту майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови серії АА 916834 від 19.11.2004 ВДВС Уманського МУЮ, в наслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, з урахуванням того, що даний арешт не знятий, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, 4, 10, 18, 30, 76, 95, 223, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт № НОМЕР_1 від 04.09.2017, орган, що видав 5112, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ), накладений в рамках виконавчого провадження АА 916834 Уманським МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19.11.2004.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік