Номер провадження: 22-ц/813/2259/21
Номер справи місцевого суду: 523/4499/20
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Одесагаз-постачання» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» щодо нарахування заборгованості у сумі 5537,59 грн. Також просив зобов`язати ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» здійснити перерахунок спожитого природного газу за особовим рахунком позивача № НОМЕР_1 (а.с 1-25).

11 серпня 2020 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Дяченко В.Г.) відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» про визнання нарахування неправомірним, зобов`язання вчинити перерахунок заборгованості (а.с 48-51).

04 вересня 2020 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суд м. Одеси від 11 серпня 2020 року. Апелянт не погоджується з вказаним рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим, а тому таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи. Апелянт вказує на те, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства та членом сім`ї загиблого ветерана війни. Йому було призначено субсидію на житлово-комунальні послуги, особова справа № 2117, у тому числі і постачання природнього газу. Апелянт пояснює, що переплата у сумі 2463, 35 грн. записана як субсидія, що абсолютно не відповідає документам ТОВ «Одесагаз-постачання». Крім того зазначає, що у зв`язку з неправильними розрахунками з 2016 по 2019 роки була накопичена заборгованість, а тому з 2019-2020 року було відмовлено у субсидії. Апелянт просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Одесагаз-постачання» про захист прав споживачів було відкрито в порядку спрощеного провадження.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи з незалежних від суду причин.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що обставина, визначена в позові, отримання позивачем 01.10.2019 року рахунок, згідно з яким заборгованість за поставлений природний газ становить 5537,59 грн, не підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу на об`єкті газоспоживання за місцем реєстрації його місця проживання за адресою: (вказати !!!)

Договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Одесагаз-постачання» на постачання природного газу в письмовій формі не було оформлено, однак фактичне споживання природного газу та оплати відповідних рахунків свідчить про його заочне приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до пункту першого ст. 13 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається зі змісту позовних вимог апелянта, він звернувся до суду на захист своїх прав як побутового споживача, які випливають з договору постачання, укладеного з ТОВ «Одесагаз-постачання» до якого і пред`явлено цей позов, як до сторони цього договору. ОСОБА_1 в позові зазначає, що саме ТОВ «Одесагаз-постачання» неправомірно нарахувала йому заборгованість за споживання природного газу та у зв`язку з цим просив зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок заборгованості.

Так, відносини між ТОВ «Одесагаз-постачання» та ОСОБА_1 , як споживачем природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правилами), Кодексом ГРС та Типовим договором розподілу природного газу.

Відповідно до п. 4 Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою КМУ №2494 від 30.09.2015 року, оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Згідно з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам саме ТОВ «Одесагаз-постачання» обчислює і виставляє рахунки за спожитий газ згідно з умовами договору постачання природного газу, приймає кошти на оплату вартості спожитого газу.

Як вбачається з матеріалів справи, листом відповідача №10.0-02/3664 від 18.10.2019 року апелянта було повідомлено про заборгованість станом на 01.10.2019 року, на показники лічильника 19154м/3, на суму 5537,31 грн (а.с. 16). Апелянт вважає, що заборгованість утворилася у зв`язку з неправильно проведеними розрахунками ТОВ «Одесагаз-постачання» і не погоджується з даним нарахуванням.

Стосовно зазначеної вище заборгованості апелянт у позовній заяві вказує про надання копії рахунку від 01.10.2019 року (а.с. 1-2). Але, як вбачається з матеріалів справи, даний доказ відсутній.

Відповідно до п. 23 розділу ІІ Правил постачання природного газу, а також умов Типового договору, спірні питання між споживачем і постачальником щодо постачання природного газу, оплати послуг постачальника, відшкодування збитків тощо мають вирішуватися шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. У разі недосягнення згоди щодо спірних питань шляхом переговорів сторони мають право звернутися із заявою про вирішення спору до Регулятора (Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) чи його територіального підрозділу та/або передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове врегулювання спору сторонами не проводилось.

Відповідно до Правил постачання природного газу та умов Типового договору побутовий споживач має право на проведення звіряння розрахунків з підписанням відповідного акта, а також безоплатне отримання інформації про обсяги та інші показання власного споживання природного газу.

Згідно з актом обстеження вузла обліку визначено показання газового лічильника на 21.01.2020 року 19611 м/3. Зауважень по лічильнику виявлено не було (а.с. 15).

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення від 19.09.2020 року містить інформацію щодо обсягів розподіленого газу (поставленого) природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 у період з 01.07.2017 року по 01.04.2019 року. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що дане повідомлення є неповним, оскільки відсутні одна або декілька сторінок його продовження у матеріалах справи (а.с. 17).

Ознайомившись з матеріалами справи, апеляційний суд доходить висновку, що надана в повідомленнях від ТОВ «Одесагаз-постачання» інформація не містить достовірних даних, які б вказували, що нарахована апелянту заборгованість за постачання природного газу носить обґрунтований характер і повинна бути сплачена ОСОБА_1 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

З приводу цього апеляційний суд зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції у судовому засіданні відповідач не надав додаткових доказів, в тому числі уточнених розрахунків заборгованості, які б свідчили про спростування чи підтвердження факту заборгованості зі сторони позивача в обсязі вказаному в листі (а.с. 44-46).

Отже, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, скасовує оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Одесагаз-постачання» про захист прав споживачів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Одесагаз-постачання» про захист прав споживачів задовольнити частково.

Зобов`язати ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» здійснити перерахунок спожитого природного газу за особовим рахунком позивача № НОМЕР_1 .

В іншій частині відмовити у задоволенні позову.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

24.02.2021 року м. Одеса