Справа №345/4701/21
Провадження № 2/345/1356/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні.

Позивачка зазначає, що з часу погіршення між ними стосунків, відповідач не бере участі у вихованні дитини та не надає добровільно жодної матеріальної допомоги на її утримання протягом останніх трьох місяців, з серпня 2021 року.

Позивачка вказує, що відповідач є працездатною особою, працює в Федеративній республіці Німеччина, має достатньо високий дохід, щомісячно отримує 2000 євро. Позивачці одній важко утримувати дітей, відповідач добровільно не бажає допомагати дочкам. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 6000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 10.11.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позов. Вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідач зазначає, він ніколи не мав наміру ухилятися від утримання своїх дітей. Законом визначено мінімальний розмір аліментів, але при цьому вважає за необхідне платити їх не в мінімальному розмірі, щоб його діти мали змогу добре жити. Саме тому відповідач згідний на призначення аліментів у розмірі по 1800,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, адже якщо позивачка прийматиме участь в утриманні дітей в аналогічному розмірі, то в місяць на кожну дитину буде виходити 3600,00 грн., чого є достатньо для життя та розвитку дитини.

Відповідач наголошує, що посилання позивачки, що його середньомісячний дохід становить 2 тисячі євро, щомісячно, є повністю надуманим, голослівним та жодним доказами не підтверджено. Відповідач не заперечує, що він періодично їздить на заробітки за межі України, проте його доходи є невеликими та періодичними. Тому вважає, що справедливим буде рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину.

Позивачка подала відповідь на відзив. Наголошує, що покликання відповідача про те, що його доходи є невеликими є голослівними. Адже позивачці відомо, що відповідач працює в Німеччині та має заробіток у розмірі 2000 євро. Вказує, що вона проживала з відповідачем більше 8 років, тому знає розмір його заробітної плати. Свої кошти відповідач витрачає суто на свої потреби і живе в своє задоволення. Житло не придбав, оскільки у власності із матір`ю мають житловий будинок. Також позивачка просить врахувати, що під час спільного проживання у шлюбі вони з відповідачем придбали автомобіль «Фольксваген-пасат», право власності на який оформлено на ОСОБА_2 . Відповідач є здоровою, працездатною особою, має постійне місце праці за кордоном та відповідно високі стабільні заробітки, тому може сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі.

Відповідач подав заперечення. Зазначає, що він періодично виїжджає на роботу в Польщу, а не в Німеччину і заробляє 800-900 доларів США, але не постійно. Якщо б його заробітки були такі, як вказує позивачка, він би мав змогу придбати житло та новий автомобіль. Крім того відповідач наголошує, що позивачка не навела жодного обґрунтування, чому дітям необхідно аж такий розмір коштів на їх утримання. Тому відповідач просить позов задоволити частково, призначити аліменти в розмірі по 1800,00 грн., але не але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.

Відповідно до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4) та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5). Діти проживають разом із позивачкою, про що свідчить довідка, видана Управлінням «ЦНАП» виконавчого комітету Калуської міської ради від 22.10.2021 року (а.с.6).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мімінуму для дітей віком до 6 років становить з 1 грудня - 2100 гривень, а для дітей від 6 до 18 років з 1 грудня - 2618 гривень. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін.

Суд враховує, що відповідач офіційно не працевлаштований, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.24), відповідач в період з 05.03.2017 року періодично здійснював перетин державного кордону, що свідчить про його платоспроможність та можливість сплати аліментів у розмірі, що перевищує мінімальний. Крім того, відповідач не заперечує, що періодично виїжджає на роботу за кордон.

Також суд враховує, що відповідач може офіційно працевлаштуватися в Україні та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. До того ж факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 6000,00 грн., на кожну дитину, є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Так, покликання позивачки, що заробітки відповідача становлять по 2000,00 євро, щомісяця, є голослівними, не підтверджені жодними доказами.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2300,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 348,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 767,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с. 7, 8), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого аліменти на користь дітей: дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 утвердій грошовій сумі в розмірі по 2300,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 26.10.2021 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 767,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 348,00 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22.12.2021 року.

Суддя