УХВАЛА

22 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 509/4936/18

провадження № 61-1928ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, постанову Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу «Марін-Білдер», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до житлово-будівельного кооперативу «Марін-Білдер» (далі - ЖБК «Марин-Білдер») про визнання права власності на житлові будинки за відповідними адресами в Овідіопольському районі Одеської області.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на житлові будинки з господарчими будівлями та спорудами, розташовані в АДРЕСА_1 (який фактично є житловим будинком, розташованим в АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ;

АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року апеляційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 залишено без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року залишено без змін.

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 13 січня

2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 -

ОСОБА_10 залишено без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року залишено без змін.

05 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, постанову Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

ОСОБА_1 вимоги ухвали Верховного Суду виконано, надіслано уточнену редакцію касаційної скарги.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови апеляційної суду нею отримано 28 грудня

2020 року.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 640/7778/18, від 13 лютого 2019 року у справі

№ 369/13979/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 1806/2-1093/2011, постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі

№ 6-318цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме: суд не дослідив зібрані у справі докази; необґрунтовано відхилив клопотання про зупинення розгляду справи; розглянув справу за відсутності учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої статті 411, пункти 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 також заявлено клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України встановлено, що за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 та зупинення дії рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, постанови Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, постанови Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Овідіопольського районного суду Одеської області цивільну справу № 509/4936/18 за позовом ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу «Марін-Білдер», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності.

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Зупинити дію рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, постанови Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, додаткової постанови Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає. Судді: М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун