П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року м. Київ

справа № 753/19968/17

провадження № 22-ц/824/133/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В. (суддя-доповідач), Сліпченка О.І., Пікуль А.А.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 червня 2019 рокуу складі судді Даниленка В.В., повний текст складений 15.08.2020 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ПрАТ «Європейський страховий альянс», в якому, просила, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та клопотання від 12 квітня 2018 року, стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальні збитки у розмірі 26 437,89 грн., моральну шкоду у розмірі 3 368 грн., витрати, понесені на правову допомогу в сумі 5 000 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2 500 грн. та судовий збір у розмірі 640 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначила, що з вини відповідача 10 серпня 2017 року сталася ДТП, в результаті якої був технічно пошкоджений належний їй автомобіль «VOLVO S60», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до рахунку ТОВ «Вікінг Моторс» №VS 0001808 від 19 серпня 2017 року вартість запасних частин, матеріалів та відновлювальних робіт, а відповідно розмір збитків складає 34 466,95 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», однак, як вказує позивач, страхове відшкодування не покриває в повному обсязі завданої матеріальної шкоди, тому вона звернулась до суду з даним позовом.

Окрім зазначених матеріальних збитків, ОСОБА_1 було також завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в 3 368 грн.

У відзиві на позовну заявуПрАТ «Європейський страховий альянс» просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що розмір заподіяної матеріальної шкоди, згідно звіту № 102/17 складає 12 731,63 грн., страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 10 609,69 грн., а тому вважає, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» зобов`язання по вказаному випадку виконані в повному обсязі.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 26 437 грн. 89 коп., моральну шкоду у розмірі 3 000 грн., витрати, понесені на правову допомогу в сумі 5 000 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 500 грн. та судовий збір у розмірі 1 280 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати зазначене рішення суду через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач посилається на те, що судом першої інстанції залишено без належної оцінки висновок № 102/17 від 15 вересня 2017 року, проведений за ініціативою ПрАТ «Європейський страховий альянс», яким визначено розмір матеріального збитку у сумі 12 731,63 грн., з якої страховою компанією було виплачено позивачу 10 609,69 грн. Таким чином,ОСОБА_2 вважає, що розмір невідшкодованої суми позивачу, з урахуванням різниці між сумою сплаченою страховою компанією і розміром визначеного матеріального збитку складає 2 121,94 грн.

Відповідач також зауважує, що матеріали справи не містять жодних належних і обґрунтованих доказів про понесення позивачем матеріальної шкоди в розмірі 34 466,95 грн. відповідно до рахунку № VSK 0001808 від 19 серпня 2019 року ТОВ «Вікінг Моторс».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, посилаючись на те, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження своїх заперечень, він не заявляв клопотання про проведення судової експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 10 серпня 2017 року, приблизно о 08 год. 40 хв. у місті Києві, біля будинку 9 по проспекту П.Григоренка з вини відповідача ОСОБА_2 , який керував автомобілем Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_2 , сталося дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був технічно пошкоджений автомобіль Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності.

04 жовтня 2017 року постановою судді Дарницького районного суду міста Києва у справі №753/15659/17 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України та на нього накладений штраф у розмірі 340 грн. (т. 1, а.с. 50).

Згідно висновку експертного дослідження №89/10-17 від 29 вересня 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля Volvo S60, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, складає 37 047,58 грн. (т. 1, а.с. 6-32).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 02/09 від 13 вересня 2017 року за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 2 500 грн. (т. 1, а.с. 33).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки Mitsubishi Galant, д.н.з. НОМЕР_2 застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК4750871 від 14 жовтня 2016 року (т. 1, а.с. 80).

Відповідно до страхового акту ПрАТ «Європейський страховий альянс», вартість відновлюваного ремонту складає 26 721,72 грн., зменшення вартості деталей, що замінюються при ремонті, в зв`язку з їх зносом 16 112,03 грн., таким чином розрахована сума страхового відшкодування до виплати 10 609,69 грн. (26 721,72 - 16 112,03), яка 15 листопада 2017 року була перерахована на банківський рахунок потерпілої особи ОСОБА_1 ,що підтверджується платіжним дорученням № 7400 від 15 листопада 2017 року (т. 1. а.с. 84,104).

Дана виплата визначена на підставі звіту № 102/17 від 15 вересня 2017 року з утриманням з неї суми ПДВ, тобто зменшена на 2 121,94 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи завдані матеріальні збитки та моральну шкоду із відповідача ОСОБА_2 , суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що шкода заподіяна позивачці з вини відповідача внаслідок порушення останнім Правил дорожнього руху при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, що знаходиться у причинному зв`язку із завданням шкоди, а тому саме відповідач має нести відповідальність за завдану матеріальну шкоду у розмірі не покритому страховкою та моральну шкоду, яку суд оцінив у 3000 грн.

Крім того, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 2 500 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

З таким висновком, колегія суддів погоджується не в повній мірі.

Згідно ст.1166 ЦК України шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За положеннями ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

З огляду на вимоги закону та встановлені у справі обставини, суд вірно застосував ст.1194 ЦК України, зазначивши що із відповідача як винуватця ДТП на користь позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 10609,69 грн.

Проте, колегія не погоджується з розміром стягнення визначеного судом на підставі висновку експерта, виконаного на замовлення позивача.

Так в матеріалах справи міститься звіт № 102/17 від 15 вересня 2017 року, виконаний на замовлення страхової компанії, в якому розмір вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля визначений 26 721, 72 грн. При цьому зменшення вартості деталей, що замінюються при ремонті в зв`язку із їх зносом визначено у сумі 16 112, 03 грн., тому сума страхового відшкодування виплачене страховою компанією складає 10 609,69 грн. (26 721, 72 - 16 112, 03).

При цьому, визначаючи розмір відшкодування на підставі висновку експерта, виконаного на замовлення позивача, суд першої інстанції не врахував, що судовим експертом Семенченко П.О. під час проведення огляду пошкодженого автомобіля та складання протоколу не було зафіксовано пошкодження задніх лівих дверцят, що зафіксовано оцінювачем авто товарознавцем ОСОБА_3 у протоколі огляду до звіту № 102/17 та стало підставою для врахування коефіцієнту фізичного зносу при визначені вартості матеріального збитку.

Таким чином, судова колегія вважає, висновок експерта, виконаний на замовлення позивача суперечить іншим матеріалам справи, тому не може бути врахований при визначенні розміру відшкодування шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає зміні.

Так, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає матеріальна шкода в розмірі 16 112, 03 грн. з урахуванням здійсненої страховиком виплати за договором страхування (26 721, 72 - 10 609, 69).

Колегія суддів відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково виходив із розміру понесених витрат позивача, згідно рахунку ТОВ «Вікінг Моторс», ремонтні роботи яким не здійснювались і вказаний рахунок позивачем не оплачувався, оскільки в даній справі позивачка ОСОБА_2 просить відшкодувати не вартість понесених нею витрат на ремонт автомобіля, а відшкодувати майнову шкоду заподіяну внаслідок ДТП у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу.

З викладених підстав посилання відповідача у скарзі, що позивачка погодилась з розміром матеріальних збитків, визначених відповідно до звіту № 102/17 від 15 вересня 2017 року в розмірі 12 731,63 грн. та отримавши дані кошти подала клопотання про зменшення позовних вимог та виключення з числа відповідачів страхову компанію, безпідставні, оскільки позивач отримала страхове відшкодування, розрахованого відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» із встановленими законодавчими обмеженнями, а не фактичний розмір шкоди, який визначений висновком експертного дослідження.

Встановлено, що відповідальність потерпілого застрахована за полісом обов`язкового страхування, відшкодування шкоди за яким має особливості, встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, згідно зі ст.29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються не всі витрати, а лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Тобто, даний Закон встановлює законодавчі обмеження щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме розмір страхової виплати визначається з обов`язковим урахуванням зносу автомобіля, що у свою чергу згідно ст.1194 ЦК України покладає на винуватця обов`язок сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у разі її недостатності.

Інші, наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності передбачених законом підстав для стягнення із нього як винуватця ДТП на користь позивачки різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із докладанням додаткових зусиль для організації побуту та повсякденного життя позивачки, що не спростовано відповідачем, а відтак підстави для скасування чи зміни рішення з цих мотивів відсутні.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає зміні, відповідно до ст.376 ЦПК України.

В частині стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. апеляційний суд залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює або скасовує рішення, відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381,389 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року змінити в частині розміру стягнутої з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальної шкоди, судових витрат та загального розміру стягнення, визначивши до стягнення матеріальну шкоду в розмірі 16 112, 03 грн., судові витрати в розмірі 5 157,44 грн. та загальний розмір стягнення 24 269,47 грн.

В частині стягнення моральної шкоди рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: