Справа № 216/4896/21
провадження №2/216/2551/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської
в складі головуючого судді - Бутенко М. В.
секретаря - Кравець А.С.
без застосування технічного запису
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
03 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Заяву обґрунтовано наступним: з 18.02.2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який на сьогоднішній час ще не розірвано, але справа про розірвання шлюбу знаходиться у суді. Після фактичного розірвання шлюбних відносин між сторонами, донька мешкає разом з матір`ю та фактично повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту розірвання шлюбних відносин не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча стан його здоров`я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати достатню матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв`язку з чим позивач просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не проти винесення рішення у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
З 18.02.2005 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який на сьогоднішній час ще не розірвано, але справа про розірвання шлюбу знаходиться у суді. У шлюбі, у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після фактичного розірвання шлюбних відносин між сторонами, постійно мешкає разом з матір`ю та фактично повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з моменту розірвання шлюбних відносин не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча стан здоров`я, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати достатню матеріальну допомогу на утримання дитини.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 03.08.2021 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, аліменти з відповідача на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягувати щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908,00 грн. по сплаті судового збору.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180 182, 183, 191 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягувати щомісячно зі ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Шестеринці, Лисянського району, Черкаської області, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: Черкаська область, Лисянський район, с. Шестеринці, на користь матері дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 03.08.2021 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Шестеринці, Лисянського району, Черкаської області, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: Черкаська область, Лисянський район, с. Шестеринці, судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: М. В. БУТЕНКО