Справа № 222/939/20
Провадження № 2/222/28/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

судді Доценко С.І.,

за участі секретаря Болбат Н.І.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Нікольське цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначала, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 був її рідним братом. За життя ОСОБА_5 залишив заповіт яким все своє майно заповідав їй. Позивач, як спадкоємець за заповітом, бажає одержати спадкове майно, однак у шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняти спадщини після смерті брата із поважних причин. Спадщина відкрилась в смт. Нікольське Донецької області, а позивач є особою, яка тимчасово переміщена у зв`язку з військовими діями на території Донецької та Луганської областей з м. Луганська, проживає в м. Щастя Новоайдарського району Луганської області, яке відноситься до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та є віддаленим від місця відкриття спадщини. Вона мала намір приїхати та подати заяву до нотаріуса про відкриття спадщини, але ж на закінчення 6 місячного строку на прийняття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) по всій країні з 11.03.2020 було введено карантин пов`язаний з поширенням гострої респіраторної хвороби, COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Відповідно до введених карантинних заходів було прийнято заборону перевезення пасажирів в період з 18.03.2020 року по 03.04.2020 року. Вона не мала змоги ні приїхати до нотаріальної контори ні відіслати заяву поштою, так як увесь час впродовж карантину мешкала на дачі за місцем Щастя (7-8 км), і лише з послабленням карантинних заходів у червні 2020 року позивач отримала змогу звернутись до нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено і запропоновано звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Тому позивач звернулась до суду з дійсною позовною заявою та просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата.

Відповідачем ОСОБА_4 до суду поданий відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти задоволення позову. У відзиві зазначає, що вона є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 ОСОБА_2 була присутня на похоронах батька, знала про існування заповіту і мала змогу відразу подати заяву про прийняття спадщини. Крім того, позивач мала змогу надіслати заяву поштою на адресу нотаріальної контори, відповідно до порядку встановленому нотаріатом на період карантину, тому що вона проживає поруч з поштовим відділенням. Вважає, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини без поважних причин, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 17.08.2020 по справі відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

11.09.2020 відповідачем ОСОБА_4 поданий зустрічний позов про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на Ѕ спадкового майна в порядку спадкування за законом, який було повернуто ОСОБА_4 ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 16.09.2020.

Ухвалою Володарського районного суду від 30.11.2020 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме про витребування у приватного нотаріусі Нікольського районного нотаріального округу Майшмаза С.Ф. копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 04.01.2021 справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. (а.с. 70)

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Коржова В.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову суду пояснила, що відповідач ОСОБА_4 рідною донькою померлого ОСОБА_5 і спадкоємцем 1-ї черги після його смерті. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво на спадщину не змогла отримати бо у ОСОБА_3 , яка є також відповідачем по справі і дружиною померлого ОСОБА_5 , знаходяться оригінали документів. ОСОБА_3 також подала до суду заяву про прийняття спадщини. Крім того, зазначила, що позивач ОСОБА_2 попустила строк для звернення до нотаріальної контори для подання заяви на прийняття спадщини без поважних причин. Так, вона могла надіслати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини поштою. Відстань від її будинку, де вона наразі мешкає, до поштового відділення становить лише 900 метрів. Твердження ОСОБА_2 , що впродовж карантину вона мешкала на дачі не підтверджено жодним доказом. Тому в задоволенні позову просить відмовити, тому що відсутні поважні причини для поновлення строку.

Вислухавши представника позивача, дослідивши заяви по суті справи та надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

Так, згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 12.06.2020 Новоайдарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.8)

З копії заповіту від 06.10.2005 встановлено, що ОСОБА_5 усе своє майно заповідав ОСОБА_2 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №7730 та він є чинним (а.с.9-10)

Постановою від 26.06.2020 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як нею був пропущений 6-ти місячний строк для звернення із завою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.11)

Згідно довідки № 758 від 30.03.217 року про взяття на облік особи внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в м.Луганськ Луганської області, а тимчасово зареєстрована в м. Щастя вул. Республіканська Новоайдарського району Луганської області, як тимчасово переміщена особа. (а.с.7)

Місто Щастя Луганської області, відповідно до Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення Донецька область (Додаток 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. N 79-р), відноситься до населених пунктів розташованих на лінії зіткнення.

З копії спадкової справи № 133/2019, заведеної приватним нотаріусом Нікольського районного нотаріального округу Донецької області Майшмаз С.Ф., вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулись його дружина ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 та сестра ОСОБА_2 . Спадкоємець ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для її прийняття. (а.с. 96-126)

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1ст. 1268 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За правилами ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року встановлено, що при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 визначив, коли строк прийняття спадщини буде вважатися пропущеним з поважних причин. Згідно з цим судовим рішенням поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців;2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Виходячи із досліджених доказів, судом встановлено, що спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач є спадкоємцем за заповітом та мала б звернутись до нотаріальної контори про прийняття спадщини до 01 квітня 2020 року. Вона ж до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась лише 23 червня 2020 року у зв`язку з чим їй було відмовлено нотаріусом у прийнятті спадщини т.щ. пропущений строк встановлений законом.

Судом встановлено, що позивач, згідно наданої копії паспорту є особою похилого віку (а.с.9) яка постійно проживала на лінії зіткнення у м. Щастя Новоайдарського району Луганської області.

Із наданих доказів судом встановлено, що спадщина відкрилась на території іншої області - в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області, що є занадто віддаленим від місця проживання позивача.

На час закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини в період часу з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року в Україні, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» зі змінами, був встановлений карантин яким було направлено на самоізоляцію осіб, які досягли 60-річного віку, заборонено перевезення пасажирів залізничним транспортом у всіх видах внутрішнього сполучення регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньо обласному і міжобласному сполученні.

Дія карантинних заходів неодноразово подовжувалась. Так, згідно постанови КМ України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» зі змінами, внесеними постановами КМУ № 392 від 20.05.2020 та № 500 від 17.06.2020 на території України з 12.03.2020 до 31.07.2020 встановлено карантин.

Таким чином, суд вважає, що з об`єктивних причин позивач на день спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини не мала змоги приїхати до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та вчасно подати заяву про своє бажання її прийняти.

Суд не приймає додані відповідачем ОСОБА_4 до відзиву докази на підтвердження неповажності пропуску ОСОБА_2 строку звернення до нотаріальної контори, а саме наближеність місця тимчасової реєстрації ОСОБА_2 до поштового відділенні і можливість направлення заяви до нотаріальної контори поштою, так як ОСОБА_2 , 1955 року народження, є особою похилого віку і в період запровадження в Україні карантину, який припав на день спливу шестимісячного строку для звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (01.04.2020 року), була обмежена вільно пересуватись вулицею і знаходилась в зоні ризику захворювання на коронавірус COVID-19. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що позивач була ознайомлена з порядком роботи нотаріальних контор в період запровадження в Україні карантину і була обізнана про можливість направлення до нотаріальної контори зави про прийняття спадщини поштою.

Виходячи із принципу пропорційності між досягненням можливої мети та інтересами суспільства, з одного боку, та переслідуємою метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд, яке включає право доступу до суду, що окрім звернення до суду для вирішення певного питання передбачає те, що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення особою свого права, та застосовувати принцип «пропорційності» при втручанні в право власності, щоб не порушити ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», позов слід задовольнити, а позивачу - надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Така позиція суду також ґрунтується на позиції Верховного Суду, викладеній в Постанові від 17.10.2018 року по справі № 681/20/17-ц.

Тому суд вважає, що строк позивачем пропущений з поважної причини та позов підлягає задоволенню.

Судові витрати складаються із судового збору в сумі 840.80 грн , який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк 3 /три/ місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлений 19.02.2021 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя С.І. Доценко