Справа № 930/1825/21
Провадження №2/930/712/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2021 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про виділ в натурі частки із спільної часткової власності та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд виділити їй у приватну власність житловий будинок літ «В» загальною площею 34,9 кв.м., в тому числі житловою 21,2 кв.м., до якого входить: 1-коридор, 2-кімната, 3-кімната, 4-кухня та господарські будівлі та споруди: літня кухня літ «М», сарай літ «М1», туалет літ «Т5» із майна, що входило до складу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування Немирівського районного нотаріального округу Науменко В.В. Р№2914, позивач являється власником 7/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

У фактичному користуванні позивача знаходиться 7/100 частин домоволодіння «В» житловий будинок, М літня кухня, М1 сарай, Т5 туалет.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є співвласниками будинку.

Відповідачу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Немирівською державною нотаріальною конторою 31 жовтня 1984 року Р№1692 належить 13/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями.

Відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Немирівською державною нотаріальною конторою 28 травня 1987 року Р№57 належить 11/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями.

Відповідачу ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Немирівською державною нотаріальною конторою 28 серпня 1982 року Р№1406 належить 2/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями.

Відповідачу ОСОБА_7 на підставі договору дарування, посвідченого Люлько Л.М. приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу 10 березня 2005 року Р№872 належить 17/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями.

Відповідачу ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі №1-1052 від 21.07.2017 року державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори належить 11/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями.

Відповідачу ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Лєбєдєвим В.Д. приватним нотаріусом 09 вересня 2000 року Р№526 належить 16/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями.

Добровільно між позивачем та відповідачами не згоди щодо виділу часток будинку в натурі, не досягнуто.

Позивачем, 24.07.2021 року одержано висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за №547.

Відповідно до висновку, ОСОБА_2 може бути виділено житловий будинок літ «В» загальною площею 34,9 кв.м., в тому числі житловою 21,2 кв.м. до якого входить: 1-коридор, 2-кімната, 3-кімната, 4-кухня та господарські будівлі та споруди: літня кухня літ «М», сарай літ «М1», туалет літ «Т5». За технічними показниками, 7/100 домоволодіння може бути виділено в окремий об`єкт нерухомого майна в натурі.

Ухвалою Судді Немирівського районного суду Вінницької області від 13.08.2021 року прийнято позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов у повному обсязі.

31.08.2021 року від відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та 02.09.2021 року від відповідача ОСОБА_8 надійшли заяви про визнання позову та розгляду справи без їх участі.

10.11.2021 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява, яка прийнята судом, про уточнення позовних вимог, у якій вона просить викласти позовні вимоги в наступній редакції: Виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приватну власність житловий будинок літ «В» загальною площею 34,9 кв.м., в тому числі житловою 21,2 кв. м., до якого входить: 1-коридор, 2-кімната, 3-кімната, 4-кухня та господарські будівлі та споруди: літня кухня літ «М», сарай літ «М1», туалет літ «Т5» із майна, що входило до складу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1ст.13 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-80 ЦПК України.

У відповідності до ч.1, ч.2ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування Немирівського районного нотаріального округу Науменко В.В. Р№2914, позивач являється власником 7/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Відповідно до довідки, виданої бюро технічної інвентаризації № 730 від 22 жовтня 2021 року, домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 у відповідних частках належить позивачу та відповідачам.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам па праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до частин 1, 2, 3статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно частини 1статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1117 від 08 грудня 2010 року "Про Ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них".

Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо Проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п. «а» п.12, п.14постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»тап.п.6,7 постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка яка залишається у іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України, тобто, з певної точки зору при будь-якому виділі частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта.

Позивачем 24.07.2021 року одержано висновок щодо технічної можливості поділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна за № 547 від 24.07.2021.Відповідно до висновку, позивачеві може бути виділено наступні приміщення: 1-коридор, 2-кімната, 3-кімната, 4-кухня, (житловий будинок літ «В») літня кухня літ «М», сарай літ «М1», туалет літ «Т5». За технічними показниками, 7/100 частини домоволодіння може бути виділено в окремий об`єкт нерухомого майна (а.с.18).

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 позов визнали.

Відповідно до ч. 1, 4ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Згідно з ч. 1ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, враховуючи визнання відповідачами позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.317, 321, 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 200, 206, 259,263-265, 268, 352, 354, 356 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приватну власність житловий будинок літ «В» загальною площею 34,9 кв.м., в тому числі житловою 21,2 кв. м., до якого входить: 1-коридор, 2-кімната, 3-кімната, 4-кухня та господарські будівлі та споруди: літня кухня літ «М», сарай літ «М1», туалет літ «Т5» із майна, що входило до складу домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2021 року.

Суддя: Т. Є. Войницька