Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1000/20

Провадження № 2/943/362/2021

22 лютого 2021 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олеської селищної ради Львівської області про визнання права власності на житолвий будинок,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з означеним позовом, покликається на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , який придбав на підставі договору купівлі - продажу будинку від 02 лютого 1978 року, посвідчений секретарем виконкому Одеської селищної ради. Даний житловий будинок перебуває в моєму користуванні з 02 лютого 1979 року (більше 40 років), що підтверджується відміткою в паспорті про прописку. На даний час, вирішив зареєструвати також право власності на вказаний житловий будинок у Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно, надавши реєстратору вказаний Договір купівлі-продажу житлового будинку та технічний паспорт. Проте, реєстратором відмовлено, оскільки втрачений оригінал вказаного договору від 02.02.1978 року. В поновлення своїх пороушених прав прорсить суд визнати за ним право власності на означений житловий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача, Буської міської ради як правонаступник Олеської селищної ради, подав лист з проханням справу слухати у відсутності їх представника, проти позову не заперечують, відзив на позов не подав.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказаний житловий будинок останній придбав на підставі договору купівлі - продажу будинку від 02 лютого 1978 року, посвідчений секретарем виконкому Одеської селищної ради.

Рішенням Одеської селищної ради від 20 грудня 2019 року №30 даному житловому будинку присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорта виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений 28 травня 2020 року, вбачається, що житловий будинок до 1920 р. побудови, загальна площа якого становить - 146,5 кв.м., відповідає технічним нормам забудови, придатний для проживання.

На підставі рішення Одеської селищної ради Буського району від 29.12.2008 року № 101, ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2500 га для обслуговування вказаного житлового будинку, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №585367, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 40 від 24 листопада 2009 року.

Позивач вирішив зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок у Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно, надавши реєстратору вказаний Договір купівлі-продажу житлового будинку та технічний паспорт. Проте, реєстратором, оскільки позивачем втрачено оригінал вказаного договору від 02.02.1978 року.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права влдасності, якщо це оспорюєтьсяабо не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що даний житловий будинок перебуває в користуванні позивача з 02 лютого 1979 року (більше 40 років).

Відповідно до п. 2 Постанови Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема: а) про визнання права власності на будинок або його частину (частку) тощо;

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на означене майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 206, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 16, 377, 392 ЦК України, суд

ухвалив :

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителем с. Теребежі Буського (Золочівського) району Львівської області право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , площею 146,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда