Номер провадження: 22-ц/813/2830/21
Номер справи місцевого суду: 509/3010/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря - Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя у якості третьої особи,-

ВСТАНОВИВ:

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в подальшому уточнивши його, до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

ОСОБА_3 у позовній заяві зазначив, що 27 жовтня 2007 року між ним, та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . На підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач стверджує, що під час перебування у шлюбі подружжям були накопичені грошові кошти, які зберігалися на банківських рахунках ОСОБА_2 . Втім, одразу після розірвання шлюбу, а саме 21 грудня 2018 року ОСОБА_2 самостійно розпорядилася грошовими коштами та придбала за договором купівлі-продажу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

14 січня 2019 року ОСОБА_2 придбала земельну ділянку площею 0,05 га та житловий будинок загальною площею 123,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач звернувся з вказаною позовною заявою до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 червня 2019 року було скасовано справу направлено для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси за встановлено підсудністю.

Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10 лютого 2020 року.

До суду 22 січня 2020 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову шляхом стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошових коштів у розмірі 2 210 170 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2 173 734 (два мільйони сто сімдесят три тисячі сімсот тридцять чотири) грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу відповідачем не спростована.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 27.08.2020 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

При цьому посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду вказаної справи було порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, апелянт вказує, що судом першої інстанції було прийнято заяву про зміну підстав позову з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог визнавши договір дарування грошових коштів нікчемним.

ОСОБА_2 наголошує на тому, що суд першої інстанції позбавив її гарантованого права надати докази на спростування тверджень позивача в уточненій позовній заяві.

Також зазначає, матеріалами справи підтвержується те, що з серпня 2018 року сторони проживали окремо та спільного господарства не вели, та що грошові кошти, що є предметом спору належали ОСОБА_2 на праві приватної власності за договором дарування.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою від 05.10.2020 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду на 18.02.2021 року на 10:00 год.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_3 подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому посилаючись на те, що грошові кошти, що є предметом спору було накопичено сторонами під час перебування у шлюбі та що судом першої інстанції під час розгляду позову про розірвання шлюбу не встановлювався факт припинення спільного життя та господарства між сторонами.

09 листопада 2020 року ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції було подано заперечення на відзив на апеляційну скаргу, відповідно до яких ОСОБА_2 не погоджується із ствердженнями позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, вважає їх необгрунтованими та такими що не відповідають дійсності та спростовуються наявними матеріалами справи.

Також наголошує на тому, що ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу не надає жодного доказу, що б підтвердив те, що грошові кошти, які є предметом спору, було саме накопичено сторонами.

09 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про залучення до участі у справі у якості третьої особи на підставі ст. 52 ЦПК України.

Заявник посилається на те, що рішення по цій справі може влинути на його права, свободи та інтреси, оскільки предметом спору між подружжям є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що вказана квартира належить ОСОБА_1 на правах першочергового інвестора, що в свою чергу підтверджується Договором інвестування №Г/И-46 від 24.04.2006 року та Договором про внесення змін до Договору інвестування №Г/И-46 від 21 січня 2013 року.

11 лютого 2021 року представником ОСОБА_3 - адвокатом Лоскутовим Сергієм Пилиповичем подано клопотання про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Повідомляє суд про наявність у представника позивача електронно-цифрового підпису та реєстрацію на платформі EASYCON (електронна адреса для здійснення підключення за допомогою ЕЦП та обліковий запис Лоскутова С.П. : ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.: НОМЕР_2 ).

12 лютого 2021 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подано клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 18.02.2021 року на 10:00 год. в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу "EasyCon".

Ухвалою Одеського апеляційного суду від лютого 2021 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката Лоскутова Сергія Пилиповича та клопотання ОСОБА_2 про проведення судового засідання, призначеного на 18.02.2021 року на 10:00 год. в режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу "EasyCon" (електронна адреса для здійснення підключення за допомогою ЕЦП та обліковий запис Лоскутова С.П. : ІНФОРМАЦІЯ_1 , т.: НОМЕР_2 , електронна адреса для здійснення підключення за допомогою ЕЦП та обліковий запис ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_2 , т.: НОМЕР_3 , електронна адреса для здійснення підключення за допомогою ЕЦП та обліковий запис ОСОБА_5 : ІНФОРМАЦІЯ_3 , т.: НОМЕР_4 ).

16 лютого 2021 ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції заперечення на клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі у якості третьої особи.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Судова колегія розглянувши клопотання ОСОБА_1 , заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить наступного.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін..

Згідно ч.1 п.1 ст. 365 ЦПК України у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

З матеріалів справи вбачається, що предметом вказаної цивільної справи є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 2 210 170 грн. відповідно до заяви про зміну предмету позову.

Крім того, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про залучення його до участі у справі у якості третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору, що не передбачено чинним законодавством на стадії апеляційного перегляду.

Виходячи із зазначеного, правові підстави для залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, відсутні.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 52, 56, 365, 366 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі у якості третьої особи - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін