Провадження № 2/538/152/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

24 лютого 2021 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Зуб Т.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

З Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 1219077,42грн. Ухвалою цього ж суду від 18.08.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 45).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду та вирішення справи.

Згідно з вимогами Глави 2 ЦПК України, судом був направлений запит щодо місця реєстрації відповідача по справі.

Згідно листа Заводської міської ради Полтавської області № 02-42/425 від 23.02.2021 року (вх. № 923/21 від 24.02.2021р.), ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Вирішуючи питання про прийняття справи до свого провадження, та відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, перевіряючи наявність або відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, судом встановлено, що до матеріалів позову ОСОБА_1 було додане клопотання, у якому, останній, посилаючись на скрутне матеріальне становище, просив звільнити його від сплати судового збору (а.с. 21-22).

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір- це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133ЦПКУкраїни розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону (скаржника).

Як роз`яснено у п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Посилання ОСОБА_1 на відсутність можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених для цієї мети, без надання переконливих доказів, не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідно до положень ст. 136ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», що відповідає ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

За таких обставин, суд позбавлений можливості зробити правильний висновок з приводу доцільності задоволення вказаного вище клопотання.

При розгляді відповідного клопотання суди мають забезпечити при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

За таких обставин, підстави для задоволення клопотання, ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 136 ЦПК України, відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху.

Відповідно до пп. 2 п. 1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір- 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 10510,00грн., або надати суду документи, які підтверджують звільнення останнього від сплати судового збору.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 17 7цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики- залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом 5 днів з дня вручення ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну, позовна заява відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України буде залишена без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду з даним позовом після усунення підстав, що зумовили залишення її без розгляду.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т.О. Зуб