21.12.2021 227/3765/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря с/з Сисенко Ю.В.

розглянувши в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглесервіс» про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить, з урахуванням уточнених вимог, викладених в заяві від 16.12.2021 року, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період роботи з 01.12.2019 року по 01.10.2021 року (за 22 місяці) в сумі 82500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що вона з 10.10.2019 року по теперішній час працює на посаді машиніста підіймальної машини ТОВ «Укрвуглесервіс», з окладом 3750 грн. За весь час перебування у трудових відносинах їй була виплачена заробітна плата лише за жовтень 2019 року та листопад 2019 року. Зазначає, що не виплата заробітної плати відбувається з вини відповідача, оскільки наказу про її звільнення відповідач не видавав, трудова книжка залишається до теперішнього часу у відповідача. Вказує, що недопущення її до роботи внаслідок не проходження стажування взагалі є безпідставним, оскільки будь-яких документів, з яких би вбачалось, що вона повинна пройти випробування чи стажування роботодавець не видавав. Крім того зазначає, що випробування повинно бути обумовлено угодою сторін під час укладення трудового договору. Враховуючи наведене, посилаючись на вимоги ст. 115 КЗпП України позивач просить стягнути заборгованість по заробітній платі за вказаний період.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року у справі відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 02.11.2021 року витребувано у відповідача ТОВ «Укрвуглесервіс» певну інформацію, яка має значення для розгляду справи, але вказана ухвала залишилась без виконання. Запитувана інформація станом на 16.12.2021 року на адресу суду не надійшла.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду належним чином були повідомлені. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, в якій останній просив задовольнити позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача ОСОБА_1 заборгованої заробітної плати за період з 01.12.2019 року по 01.10.2021 року в розмірі 82500 грн, не заперечуючи проти

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату судового розгляду в судове засідання не з`явився. Судом двічі направлялись судові повістки відповідачу за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, але судові повістки повертались з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з наведеним, відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що йому вручена судова повістка. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та постановити заочне рішення.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

ОСОБА_1 з 10.10.2019 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, працюючи машиністом підіймальної машини, із встановленим окладом 3750,00 грн, що підтверджується копією витягу з наказу директора ТОВ «Укрвуглесервіс» № 911-к від 09.10.2019 року про прийом (а.с.6) та довідкою з місця роботи вих..№ 02-К від 13.01.2021 року (а.с.7), змістом листа директора ТОВ «Укрвуглесервіс» адресованого адвокату Демченко О.О.(а.с.8).

Листом ТОВ «Укрвуглесервіс» (а.с.8) підтверджується, що ОСОБА_1 працевлаштована на підприємство з 10.10.2019 року і згідно штатного розпису з 01.01.2019 року їй встановлено оклад в розмірі 3750,00 грн. З вказаного листа також вбачається, що трудова книжка ОСОБА_1 перебуває на підприємстві ТОВ "Укрвуглесервіс".

Зі змісту вказаного листа (а.с.8) також вбачається, що ОСОБА_1 не виконує свої посадові обов`язки, оскільки не пройшла стажування на підприємстві, документів, які б підтверджували наявність у неї стажу роботи на посаді машиніста підіймальної машини не надала.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за формою ОК-5, вбачається, що ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата, зокрема за період з жовтня 2019 року по листопад 2019 року, загальний розмір якої склав 7697,73 грн., з якої утримувалися податки, які перераховані до державного бюджету (а.с.12-14).

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При цьому, за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту позову вбачається, що позивач вказує, що відповідач в період з 01.12.2019 року по 01.10.2021 року не виплачує йому заробітну плату і тому просить стягнути заборгованість за вказаний період в розмірі 82500,00 грн.

Враховуючи вищенаведені норми діючого законодавства, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.

В той же час, відповідач будь-яких заперечень до суду не надавав. Судові повістки, направлені судом на адресу відповідача, за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, але судові повістки повертались з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

На підтвердження відомостей, зазначених в листі ТОВ «Укрвуглесервіс»(а.с.8) про те, що ОСОБА_1 не пройшла стажування на підприємстві і тому не може виконувати свої посадові обов`язки, відповідачем не надано жодного належного доказу вказаних обставин. В той же час зміст листа свідчить про те, що ОСОБА_1 є працівницею ТОВ «Укрвуглесервіс» і її трудова книжка перебуває на даному підприємстві.

Матеріали справи також не підтверджують факту законного відсторонення від роботи позивача.

При цьому суд зазначає, що ухвалою суду від 02.11.2021 року суд зобов`язував відповідача надати суду інформацію, яка має суттєве значення для розгляду даної справи, а саме просив повідомити про розмір нарахованої заробітної плати позивачу за період з 10.10.2019 по 22.09.2021 року; надати копію наказу про відсторонення ОСОБА_1 від роботи, інформацію щодо перерв у роботі позивача та їх причини, копію розпорядження щодо встановлення графіку проходження стажування позивачкою.

Але вимоги суду залишились без виконання. Відповідач, маючи зареєстроване місце знаходження, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за вказаною адресою поштову кореспонденцію не приймає.

Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, вимоги діючого законодавства, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 01.12.2019 р. по 01.10.2021 року у розмірі 82500 грн підлягають задоволенню, оскільки відповідачем доводи позивача не спростовані і вимоги суду не виконанні, тому суд визнає наявність заборгованості з заробітної плати відповідача перед позивачем.

Зазначена сума підлягає виплаті позивачу з утриманням з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Виходячи з наведеного, те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на корить держави у розмірі 908,00 грн.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за вересень 2021 року в сумі 3750,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 115,116,117 КЗпП України, ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглесервіс» про стягнення заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглесервіс» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01 грудня 2019 року по 01.10.2021 року в загальному розмірі 82500,00 грн (вісімдесят дві тисячи п`ятсот гривень 00 копійок).

Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглесервіс» при виплаті ОСОБА_1 доходу у розмірі 82500,00 грн утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглесервіс» на користь ОСОБА_1 заробітної плати в межах місячного платежу за вересень 2021 року в сумі 3750,00 грн (три тисячи сімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), з якої слід утримати податки та інші обов"язкові платежі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвуглесервіс» на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн (девятсот вісім гривень 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Демченко Олександр Олександрович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 5510 від 13.06.2019 року, поштова адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвуглесервіс», місцезнаходження Донецька область, м. Маріуполь, вул..Італійська. 35, .

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 16 грудня 2021 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 21 грудня 2021 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

16.12.2021