Справа №263/7340/21
Провадження № 2/263/1967/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Михайлів В.В., розглянувши в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини з розміру ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2021 справу передано на розгляд судді Шевченко О.А.

Ухвалою суду від 21.07.2021 у справі відкрито провадження.

20.09.2021 від позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог він наполягав.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області №322 від 30.09.2021 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, призначено повторний автоматичний розподіл даної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021 цивільну справу передано на розгляд судді Томіліну О.М.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 позовну заяву прийнято до провадження судді Томіліна О.М. та залишено без руху.

25.10.2021 до суду надійшла уточнена позовна заява з виправленими недоліками.

Ухвалою суду від 29.10.2021 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Розгляд справи вирішено проводити в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 17 листопада 2021 у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд даної цивільної справи у порядку загального позовного провадження відмовлено, надано відповідачу ОСОБА_2 додатковий строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали.

07.12.2021 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 28.04.2015, та від якого мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 21.07.2017 збільшено розмір стягуваних аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини до ј частки усіх доходів позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 03.09.2016 позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 , від шлюбу народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дружина знаходиться в декретній відпустці. На підставі викладеного, а саме, у зв`язку із зміною його сімейного стану, того, що дружина та донька потребують утримання та догляду, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позов відповідачка вказала, що вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не відповідають законним інтересам дитини, оскільки єдиною підставою для заявлених позовних вимог є той факт, що у позивача перебувають на утриманні дружина та дитина. Проте вимогами СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сам факт народження дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що підтверджується практикою Верховного суду. Розмір аліментів у виді ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно повністю відповідає вимогам СК України. Крім того позивач не вказав, що здійснював купівлю-продаж транспортного засобу, а на момент звернення до суду працював на керівній посаді та його заробітна плата збільшилася порівняно з 2017 роком, його дружина отримала належну матеріальну допомогу при народженні дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідне для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що вони перебували у шлюбі, який було розірвано 28.04.2015 (а.с.10), від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 21.07.2017 збільшено розмір стягуваних з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ј частки усіх доходів позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

ОСОБА_1 03.09.2016 уклав шлюб з ОСОБА_4 , від якого народилася ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9).

Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на відсутність підстав для захисту прав позивача за позовом про зменшення розміру аліментів.

Щодо порушеного права та ким воно порушено, то суд виходить з того, що права позивача не порушені стягненням аліментів на утримання дитини з останнього у визначеному рішенням суду розмірі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища батька таке може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Стаття 12 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 76 ЦПК України).

Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що у нього настільки змінився матеріальний стан, у тому числі і завдяки зміні сімейного стану, що воно впливає на його неможливість сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач фактично посилається на те, що він уклав інший шлюб, від якого народилася дитина, тобто, має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу та дружину, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі.

Разом із цим, народження другої дитини не повинно обмежувати права та інтереси дітей, народжених раніше, та саме по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів позивачем не надано й погіршення його майнового стану не доведено. Позивачем не доведено, що дійсно друга дитина знаходиться на його утриманні та він несе з цього приводу матеріальні витрати.

У той же час з відзиву відповідачки вбачається та цей факт не спростовано позивачем, що її матеріальний стан і стан здоров`я дитини, з моменту прийняття рішення суду про стягнення аліментів не змінився, а матеріальний стан відповідача поліпшився, що свідчить про потребу в допомозі від батька по утриманню дитини та можливості батька-позивача надавати таку допомогу.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Таким чином, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що позивачем не доведений факт погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, необхідно дійти висновку, що визначений раніше розмір аліментів є належним та достатнім, забезпечує належним чином права дитини та батька, а підстави для його зменшення відсутні.

Отже, оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для зменшення розміру аліментів, а тому його позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновків про відсутність підстав для задоволення позову, тому судові витрати позивача покладаються на нього та поверненню йому не підлягають.

На підставі ст.ст. 180, 182, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Томілін