ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 184/1115/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року, яке ухвалено суддею Малашиною Ю.Б. у місті Покров Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_1 підписала Заяву-Договір № 2020/І_С/185-001239 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» за обраними пакетами/продуктами «Екокредитка» та «Домовичок» з програмою кредитування «Універсальна картка «Екокредитка».

Ця Заява-Договір разом з Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», Тарифним планом та Програмою кредитування є договором комплексного банківського обслуговування № 2020/ОВР/185-000576.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, відкрив клієнту картковий рахунок, надав кредитні кошти у встановленому ліміті до 300 000 грн. та здійснював подальше обслуговування вказаного рахунку.

Незважаючи на взяті на себе договірні зобов`язання, відповідач їх не виконує. Зокрема, після отримання кредитних коштів відповідач не здійснювала та не здійснює погашення заборгованості за дозволеним овердрафтом (кредитом), нарахованими процентами за користування овердрафтом та простроченими процентами за користування дозволеним овердрафтом. Внаслідок порушення договірних зобов`язань станом на 19.02.2021 року заборгованість відповідача перед банком становить 24 724,13 грн., яка складається з 19 995,40 грн. заборгованості за кредитом (поточна); 713,26 грн. заборгованості за процентами (поточна), 4 015,47 грн. заборгованості за процентами (прострочена).

Оскільки в добровільному порядку відповідачем не вчиняються дії, спрямовані на повернення Банку кредитних коштів та процентів, вимога про дострокове повернення кредиту нею не була виконана, Банк просив суд стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 24 724,13 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано, що у своїй позовній заяві в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено кредитний договір № 2020/ОВР/185-000576 від 09.06.2020 року, надано копію вказаного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 2020/ОВР/185-000576 від 09.06.2020 року, що свідчить про кредитні правовідносини між сторонами виникли саме на підставі вказаного договору. При цьому, позивачем лише в прохальній частині допущено технічну помилку в частині номеру договору та дати його укладення, однак суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції визнав надані Банком на обґрунтування позовних вимог письмові документи неналежними доказами, оскільки останні не стосуються предмета доказування у справі, а саме, наявності заборгованості відповідачки за кредитним договором № 2020/ОВР/176-000136 від 16.03.2020 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, що 09 червня 2020 року ОСОБА_2 підписала Заяву-Договір № 2020/І_С/185-0001239 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» за обраними пакетами/продуктами «Екокредитка» та «Домовичок» з програмою кредитування «Універсальна картка «Екокредитка».

09 червня 2020 року на підставі вказаної Заяви-Договору позивач відкрив відповідачу поточний рахунок і окремий субрахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України, надав відповідачу кредит у формі дозволеного овердрафту в національній валюті (№ кредитного договору 2020/ОВР/185-000576 від 09.06.2020 року) за програмою кредитування «Універсальна картка «Екокредитка» без забезпечення. Кредит було надано без встановлення початкової суми ліміту дозволеного овердрафту та встановлення максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 300 000 грн. з орієнтовною сумою кредиту у розмірі 10 000 грн. строком на 12 місяців - з 09.06.2020 року до 08.06.2021 року, з наступними умовами: відсоткова ставка - 42,00 % річних (за пільговий період у 30 днів - 0,00001% річних); відсоткова ставка на прострочену заборгованість - 48,00 % річних; щомісячна плата по кредиту - 7,00 % річних, мінімум 50,00 грн.

При укладенні вказаного договору про приєднання до Правил Банк надав відповідачу повну інформацію про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту безпосередньо в Заяві-Договорі у розділі 4 «Паспорт споживчого кредиту».

Ця Заява-Договір разом з Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», Тарифним планом та Програмою кредитування є договором комплексного банківського обслуговування № 2020/ОВР/185-000576 від 09.06.2020 року.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, відкрив клієнту картковий рахунок, надав кредитні кошти у встановленому ліміті та здійснював подальше обслуговування вказаного рахунку.

Незважаючи на взяті на себе договірні зобов`язання, відповідач їх не виконує. Зокрема, після отримання кредитних коштів відповідач взагалі не здійснювала та не здійснює погашення заборгованості за дозволеним овердрафтом (кредитом), нарахованими процентами за користування овердрафтом та простроченими процентами за користування дозволеним овердрафтом. Внаслідок порушення договірних зобов`язань станом на 19.02.2021 року заборгованість відповідача перед Банком становить 24 724,13 грн., яка складається з 19 995,40 грн. заборгованості за кредитом (поточна); 713,26 грн. заборгованості за процентами (поточна), 4 015,47 грн. заборгованості за процентами (прострочена).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів та факт наявності заборгованості відповідача перед Банком підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 за період з 09.06.2020 року по 19.02.2021 року, оскільки за приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний Банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку, відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 30.12.1998 року № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 18.06.2003 року № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Підписанням Заяви-Договору відповідач скористалася правом та обрала для себе відповідну програму кредитування, а також взяла на себе зобов`язання здійснювати погашення кредиту та нарахованих відсотків у встановлені строки.

Кредит відповідачу надавався саме в формі дозволеного овердрафту, що не передбачає необхідність отримання кредитних коштів чи то безпосередньо через касу банку шляхом подання заяви на видачу готівки, чи то шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, як це робиться при стандартному кредитуванні, а отже й, позивач не міг долучити до матеріалів позовної заяви меморіальний ордер щодо перерахування коштів чи заяву відповідача на видачу готівки. В даному випадку відповідач вправі або користуватися кредитними грошима в межах ліміту дозволеного овердрафту з допомогою виданої їй платіжної картки, або не використовувати їх взагалі.

Відповідач скористалась правом на користування кредитними коштами та отримала їх через банкомат з допомогою платіжної картки, проте на виконала зобов`язання щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості, внаслідок чого допустила заборгованість за кредитним договором.

Факт отримання кредитних коштів шляхом зняття готівки через банкомати підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 за період з 09.06.2020 року по 19.02.2021 року, якою також підтверджується факт наявності простроченої заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором в сумі 19 995,40 грн.

Крім того, відповідно до умов Заяви-Договору позивач відкрив відповідачу поточний рахунок і окремий субрахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України, надав відповідачу кредит у формі дозволеного овердрафту в національній валюті (№ кредитного договору 2020/ОВР/185-000576 від 09.06.2020 року) за програмою кредитування «Універсальна картка «Екокредитка» без забезпечення. Кредит було надано без встановлення початкової суми ліміту дозволеного овердрафту та встановлення максимальної суми ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 300 000 грн. з орієнтовною сумою кредиту у розмірі 10 000 грн. строком на 12 місяців - з 09.06.2020 року до 08.06.2021 року, з наступними умовами: відсоткова ставка - 42,00 % річних (за пільговий період у 30 днів - 0,00001% річних); відсоткова ставка на прострочену заборгованість - 48,00 % річних; щомісячна плата по кредиту - 7,00 % річних, мінімум 50,00 грн.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлену законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, який перевіреного колегією суддів, з яким колегія суддів погоджується, відповідачу, у зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань, станом на 19 лютого 2021 року нараховано 713,26 грн. заборгованості за процентами (поточна) та 4 015,47 грн. заборгованості за процентами (прострочена), розмір яких погоджений сторонами та які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції ї про те, що надані Банком на обґрунтування позовних вимог письмові документи є неналежними доказами, оскільки останні не стосуються предмета доказування у справі, а саме, наявності заборгованості відповідачки за кредитним договором № 2020/ОВР/176-000136 від 16.03.2020 року, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці та бути ефективним» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення ЄСПЛ у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року та «Нун`єш Діаш проти Португалії» від 10 квітня 2003 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права на звернення до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Як вбачається із матеріалів справи, у своїй позовній заяві в обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено предмет позову - кредитний договір № 2020/ОВР/185-000576 від 09.06.2020 року, надано копію вказаного договору та розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором № 2020/ОВР/185-000576 від 09.06.2020 року, що свідчить про те, що кредитні правовідносини між сторонами виникли саме на підставі вказаного договору та позивачем заявляються вимоги до відповідача саме по кредитному договору № 2020/ОВР/185-000576 від 09.06.2020 року.

При цьому, помилкове зазначення позивачем лише в прохальній частині іншого номеру кредитного договору та дати його укладення, не є відповідною правовою підставою для відмови в задоволенні позову без надання аналізу позовним вимогам та наданим позивачем доказом, що свідчить про надмірний формалізм суду першої інстанції при розгляді даного спору.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2020/ОВР/185-000576 від 09 червня 2020 року, яка станом на 19 лютого 2021 року становить 24 724 грн. 13 коп. та складається з 19 995,40 грн. заборгованості за кредитом (поточна); 713,26 грн. заборгованості за процентами (поточна), 4 015,47 грн. заборгованості за процентами (прострочена).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 2 270 грн. (а.с.5), тому вказаний судовий збір, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, апелянтом при зверненні до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір у розмірі 3 405 грн. який, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» - задовольнити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 2020/ОВР/185-000576 від 09 червня 2020 року, яка станом на 19 лютого 2021 року становить 24 724 (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять чотири) грн. 13 коп. та складається з 19 995,40 грн. заборгованості за кредитом (поточна); 713,26 грн. заборгованості за процентами (поточна), 4 015,47 грн. заборгованості за процентами (прострочена).

Стягнути з ОСОБА_1 на Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» судовий збір за подання позову в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: