Справа № 159/5971/21
Провадження № 2/159/1351/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Бакай Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 , про стягнення аліментів,

встановив:

13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всього його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, або до зміни матеріального стану сторін.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Самотужки позивачка не може фінансово забезпечити достатній і належний рівень розвитку дітей. В той же час, відповідач є здоровим працездатним чоловіком, який міг би сплачувати двом дітям аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів свого заробітку/доходу (відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України).

У зв`язку із тим, що відповідач не достатньо і не постійно приймає участь в утриманні дітей, позивач просить призначити і стягувати аліменти у судовому порядку.

1.2. Відповідач, позовні вимоги визнав повністю; свою позицію зазначив у письмових заявах від 20.10.2021, 09.12.2021, також усно у судовому засіданні 16.11.2021.

1.3. Представник третьої особи у письмовому поясненні від 27.11.2021 просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки вважав, що заявлений позов спрямований на шкоду неповнолітній дитині ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ОСОБА_7 , і в подальшому, на його переконання, рішення у даній справі стане штучною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_8 . Акцентував на тому, що ОСОБА_3 проживає із дружиною ОСОБА_1 та спільними дітьми. Позовна заява містить суперечливі доводи у частині утримання малолітніх дітей. Окрім того, позивачка приховує факт працевлаштування відповідача, його дійсні доходи.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 13.10.2021. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 16.11.2021, відкладено на 09.12.2021.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1. Ухвалою суду від 16.11.2021 ОСОБА_4 (за її клопотанням) залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача; третій особі встановлено строк для подачі письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог.

3.2. Представник третьої особи Ніколаєв Л.Ф. заявив клопотання про витребування з архіву суду для огляду справи № 159/1553/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Клопотання обґрунтоване тим, що в матеріалах названої справи є докази про працевлаштування відповідача ОСОБА_3 у ТОВ «Компанія Транспеле» та його реальні доходи, з яких він може сплачувати аліменти.

За результатами розгляду вказаного клопотання у судовому засіданні 09.12.2021 судом відмовлено у його задоволенні. При цьому враховано межі заявлених позовних вимог, відсутності клопотання позивача про їх збільшення, визнання позову відповідачем. Керуючись наведеним, суд не знайшов підстав для збору та дослідження доказів щодо майнового стану відповідача, окрім тих, які містяться у даній справі.

Також судом враховано, що цивільним процесуальним законодавством не визначено порядку встановлення обставин шляхом огляду доказів, які містяться в іншій справі.

3.3. У судовому засіданні 09.12.2021 представник третьої особи заявив усне клопотання про витребування доказів, а саме: у ТОВ «Компанія Транспеле» довідки про доходи ОСОБА_3 .

Розглядаючи вказане клопотання, суд керувався таким.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина третя, четверта статті 83 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як установлено, письмові пояснення третьої особи до суду подано 29.11.2021, до яких додано: копію рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2021 у справі № 159/1553/20; копію довіреності представника; докази направлення цих пояснень позивачу і відповідачу. У поясненнях третьої особи не міститься повідомлення про неможливість подати докази, причин такої неможливості, посилань на вжиті заходи для отримання такого доказу, клопотання про витребування доказів.

Керуючись наведеним, а також враховуючи те, що усне клопотання про витребування доказів представником третьої особи заявлено поза межами строку, визначеного у частинах другій та третій статті 83 ЦПК України, суд вказане клопотання залишає без задоволення.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебувають у шлюбі із 03.11.2020 (копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 03.11.2020), є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

Діти проживають з позивачем по АДРЕСА_1 . Дана обставина визнається відповідачем не заперечена і не спростована відповідними доказами.

ОСОБА_3 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Києво-Святошинському об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області; за період із квітня по вересень 2021 року отримав пенсію усього в сумі 20 952 грн 36 коп.

Вказані обставини підтверджено довідкою про доходи пенсійного органу № 041003 від 07.10.2021.

Також судом встановлено, що у відповідача ОСОБА_3 є неповнолітня дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від шлюбу із третьою особою у даній справі ОСОБА_4 .

Оскільки вказана обставина визнається усіма учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини і добровільності її визнання, тому, у силу частини першої статті 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Станом на день розгляду даної справи, рішення у справі № 159/1553/20, яким ухвалено стягувати із відповідача на користь ОСОБА_4 для утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти, не набрало законної сили.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо або разом не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України (далі СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема по сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними. Однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частини перша, друга, п`ята статті 183 СК України).

При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх малолітніх дітей.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Тому, враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України, беручи до уваги вік дітей, стан здоров`я, матеріальне становище сторін, позицію відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Судом також не встановлено обставин, які би вказували на те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 13.10.2021.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

6.2. Доводи представника третьої особи про заявлення даного позову з метою зменшення у майбутньому суми аліментів, яка присуджена до стягнення із ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_7 , суд вважає необґрунтованими оскільки вони мають гіпотетичний характер.

Вирішуючи даний спір, суд першочергово звертає увагу на право кожної дитини бути матеріально забезпеченою з боку кожного із батьків з метою створення рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про неможливість сплати відповідачем заявленої суми аліментів. У свою чергу, обставини щодо спроможності відповідача сплачувати у більшому, аніж заявлено, розмірі не підлягають встановленню у даному провадженні.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 7, 18, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, статтями 4, 12-13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 , про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання до суду позовної заяви 13 жовтня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Луганськ, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 02.07.2018: АДРЕСА_3 ;

третя особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Повний текст судового рішення виготовлено 14.12.2021.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА