Справа № 274/8211/20
Провадження № 2/0274/721/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"26" лютого 2021 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І.Ю.,
з участю секретаря Соломянюк Л.О.,
позивачки ОСОБА_1 , її представника, адвоката Андріяша Р.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -
08.12.2020 ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Андріяша Руслана Петровича звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати її сина ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , з підстав не проживання сина у її житлі більше одного року. Відповідач не сплачує комунальних послуг, а його реєстрація перешкоджає позивачці у здійснення права користування та розпорядження житлом.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Відзив на позов не подав.
Судом відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалено проводити заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову, з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Права власника житлового будинку квартири визначені статтями 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.2015 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 7- 9).
Згідно довідки МК ВЖРЕП № 7 від 30.11.2020 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 , 1975 р.н. ( а.с. 11).
Відповідно до акта від 24.11.2020 ОСОБА_2 з 2019 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , його речі в житлі відстуні ( а.с. 11).
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , сусіди позивачки, у судовому засіданні кожна пояснила, що про відповідач ОСОБА_5 , який являється сином позивачки не проживає у квартирі АДРЕСА_1 близько двох років.
За положеннями частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки доказів про поважність причин непроживання відповідача у житлі позивача понад рік суду не надано, позивач заперечує проти реєстрації відповідача в його житлі, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263, 265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Позивачка: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області.
Суддя І.Ю. Хуторна