Справа № 587/69/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання - Макошенець С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Мазурова К.Д. звернулася до суду з вказаним позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що у 2001 році померла бабуся позивачки ОСОБА_2 та після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла доньці ОСОБА_3 , яка за життя відмовилася від свого права на спадкування на користь позивачки, і в грудні 2001 року остання отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина. Коли позивачка звернулася до нотаріальної контори з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 на земельну ділянку 0,77 га в АДРЕСА_1 , їй було відмовлено, оскільки державний акт на дану земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця.

А тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,77 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №642755 від 07.04.2003 року, в порядку спадкування після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача по справі - Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив, просив розгляд справи провести без участі представника, покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи - Сумської райдержнотконтори в судове засідання не з`явився, від завідувача надійшла заява про розгляд справи без участі представника райдержнотконтори.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 12).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2 (а.с. 14). В подальшому, після розірвання шлюбу 20.02.1997 року з ОСОБА_7 та укладенням шлюбу 21.03.1998 року з ОСОБА_8 , ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 13,15).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивачки ОСОБА_2 (а.с. 9) та після її смерті відкрилася спадщина.

Як вбачається з копії спадкової справи, відкритій до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с. 59-62), за життя нею був складений заповіт, посвідчений Северинівською сільською радою 03.08.2000 року за р.№151, за яким все своє майно вона заповідала ОСОБА_3 . ОСОБА_3 як спадкоємиця за заповітом звернулася з заявою, підпис в якій засвідчено секретарем Северинівської сільської ради 19.11.2001 року за р.№ 86, тобто після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини або відмови від неї, що вона спадщину фактично прийняла після ОСОБА_2 , але юридично оформляти не бажає. 13.12.2001 року та 11.04.2002 року державним нотаріусом Сумської райдержнотконтори були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, право на земельну частку (пай) та грошові вклади онучці померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 як єдиній спадкоємиці, так як її батько, син спадкодавиці ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10) та після її смерті відкрилася спадщина.

При зверненні позивачки до нотаріальної контори з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 на земельну ділянку 0,77 га в АДРЕСА_1 , їй було відмовлено, оскільки державний акт на дану земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця (а.с. 22).

Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. ст. 1268, 1296,1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Як вбачається з Витягу з рішення виконавчого комітету Северинівської сільської ради від 14.10.1993 року за № 13 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку в с. Вербове загальною площею 0,45 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,06 га (а.с. 54)

Згідно Витягу з рішення Северинівської сільської ради від 22.10.2002 року «Про затвердження змін у площах земельних ділянок по складанню державних актів на право приватної власності на землю с. Вербове» та Витягу з додатку № 1 до вказаного рішення, затверджено зміни в площах земельних ділянок, виявлені при проведенні робіт по складанню державних актів на право власності на землю та уточнено площу земельної ділянки ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , яка передана відповідно до рішення виконавчого комітету Северинівської сільської ради від 14.10.1993 року за № 13, площею 0,45 га, уточнена площа земельної ділянки - 0,77 га, з яких: для індивідуального житлового будівництва 0,09 га, для ведення сільського господарства - 0,68 га (а.с. 55).

На підставі вказаного рішення Северинівської сільської ради від 22.10.2002 року 07 квітня 2003 року ОСОБА_2 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 642755 на земельну ділянку площею 0,77 га в АДРЕСА_1 , Северинівської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого селянського господарства (а.с. 17).

Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 володіла спадковим майном у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,77 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на законних підставах.

А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на земельну ділянку.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, 1261, 1267,1268,1296 ЦК України та ст. ст. 10, 60, 89, 259, 263-265,315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,77 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко