Справа№ 479/904/17
Провадження№2/479/3/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2021 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Репушевської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Добровольської І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/904/17 за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "БОІ Агро" про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки, -

у ч а с н и к и с п р а в и

позивач ОСОБА_1 ,

представники позивача ОСОБА_2 ,

відповідач ФГ "БОІ Агро",

представника відповідача Вялова І.М.,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй належить земельна ділянка площею 3.1571 га, кадастровий номер :01:000:0006, яка знаходиться в межах території Кривоозерської селищної ради. Цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В позовній заяві позивачем зазначено, що в 2015 році вона дізналася, що її земельна ділянка знаходиться в оренді ФГ "БОІ Агро", при цьому договір оренди земельної ділянки не підписувала. При усному зверненні до керівника підприємства про виплату орендної плати останній відмовився виконувати свої зобов"язання. Позивач стверджує, що жодного разу не отримувала орендну плату, тому просить стягнути з відповідача на свою користь 10113.12 грн. орендної плати, 81.61 грн. пені згідно договору оренди земельної ділянки від 12 вересня 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ "БОІ Агро", зареєстрованого у відділі Держкомзему у Кривоозерському районі 09 листопада 2012 року №02318 за користування земельною ділянкою за 2011-2016 роки. Також позивач просить суд розірвати вказаний договір оренди земельної ділянки.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представником відповідача адвокатом Вяловою І.М. подано до суду заперечення (а.с.56-65 т.1), в якому остання вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки наведені позивачем доводи в обґрунтування позовних вимог спростовуються фактичними обставинами справи. Відповідач стверджує, що позивачу виплачувалася орендні плата за укладеним в 2011 році договором оренди землі в повному обсязі. Також представник відповідача вказує, що сума орендної плати була визначена сторонами з урахуванням середньоринкових цін на момент укладення договору оренди, погоджена сторонами, позивач жодного разу не зверталася щодо перегляду вартості оренди належної їй земельної ділянки. Відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем і тому, керуючись ст.ст.13, 21, 32 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.526, 531, 629 ЦК України, правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постановах від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

25 жовтня 2021 року в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вказала, що претензій до відповідача не має, ФГ "БОІ Агро" виконує свої договірні зобов"язання належним чином.

Представник позивача - адвокат Споришев М.О. в судовому засіданні зазначив, що відповідач, починаючи з 2015 року систематично не сплачував позивачці орендну плату згідно укладеного договору оренди земельної ділянки, тому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнувши заборгованість по орендній платі, пені, розірвавши договір оренди.

Представник відповідача - адвокат Вялова І.М. заперечувала проти задоволення позовних вимог згідно підстав, викладених у відзиві на позов, та просила у його задоволенні відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія Р2 №571096, виданого 24 листопада 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №184, є власником земельної ділянки площею 3.157 га, кадастровий номер :01:000:006, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Кривоозерської селищної ради Миколаївської області.

12 вересня 2011 року між позивачем та Фермерським господарством "БОІ Агро" в особі голови господарства Біцана О.І., укладено договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Кривоозерському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 09 листопада 2012 року за реєстровим №0235, за умовами якого позивач надала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку площею 3.157 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, строком на 49 років.

Відповідно до умов вказаного Договору оренди землі від 12 вересня 2011 року, орендна плата сплачується орендарем у формі та розмірі 3 відсотків від грошової оцінки земельної ділянки. Орендар має сплачувати орендну плату протягом терміну дії договору, але не пізніше, як у строк до 31 грудня щороку.

Розділом "Зміна умов договору і припинення його дії" Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку. Дія Договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки, за мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір оренди припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків визначених цим договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є судове рішення про його розірвання.

Суд зауважує, що форма укладеного між сторонами договору оренди землі від 12 вересня 2011 року є типовою, та затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 № 220.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо договірних зобов`язань та наслідків порушення зобов`язань згідно з договором оренди.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ч. 4 ст. 124 ЗК України).

Відповідно доположень ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно положень ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ч.1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір ореди землі укладається у письмовій формі. Ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За положеннями ст.21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Закону України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) ч.1 ст.141 Земельного Кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно положень ст.13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Положеннями ст.ст.627, 629 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином з аналізу наведених норм вбачається, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на систематичне неотримання від Фермерського господарства "БОІ Агро" орендної плати за користування належної позивачеві земельної ділянки за 2011-2016 роки, що є підставою для його розірвання.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до наявних в матеріалах справи відомостей нарахування та видачі орендної плати за оренду паїв 2013-2016 роки (а.с.58-65) позивачу ОСОБА_3 виплачено Фермерським господарством "БОІ Агро" орендної плати, що підтверджується її підписом у вказаних відомостях.

Крім того, 25 жовтня 2021 року в судовому засіданні позивач на запитання представника відповідача підтвердила про відсутність претензій до відповідача по виплаті ії орендної плати .

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що вона не отримувала грошових коштів від ФГ "БОІ Агро" на підставі вказаних відомостей нарахування та видачі орендної плати за 2011-2016 роки, а так само доказів того, що підписи у вказаних відомостях написані не позивачем, чи під тиском або будь-яких неправомірних дій.

Згідно положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Встановлені обставини дають підстави суду зробити висновок, що позивач, відповідно до положень ст.81 ЦПК України, не надав належні та допустимі докази на підтвердження позову, зокрема в частині несплати відповідачем орендної плати, а також факту порушення орендарем умов укладеного між сторонами договору, не спростувала наданих відповідачем доказів, а відтак підстав для стягнення з відповідача на її користь орендної плати, пені, судом не встановлено.

Заявлені позовні вимоги про розірвання договору оренди, укладеному 12 вересня 2011 року між ФГ "БОІ Агро" та ОСОБА_1 , в даному цивільному позові прямо пов`язані та є похідними від первісної позовної вимоги, а тому також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати по справі, відповідно до положень ст.141 КПК України покладаються на позивача ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст.4, 12, 89, 256-259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Фермерського господарства "БОІ Агро" про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1415/, E-mail: .

Повний текст судового рішення виготовлено 05 листопада 2021 року.

Суддя :