Справа № 303/742/20
У Х В А Л А

15 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Кондора Р.Ю., Мацунича М. В.,

за участі секретарки судового засідання Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про призначення будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2020 року, постановлене суддею Гутій О.В., повне судове рішення складено 09.11.2020,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл майн.

Позов обґрунтовувала тим, що з 27 липня 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 листопада 2017 року розірвано.

За період шлюбу ними спільно було побудовано житловий будинок, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 235,80 кв.м., житловою площею 72,60 кв м, у тому числі підвал 80 кв м, балкон 4,70 кв м та лоджія 3,80 кв м.

Технічний паспорт на цей будинок було виготовлено 1 березня 2003 року, а 28 квітня 2008 року рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області за №115 «Про затвердження актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів та затвердження актів прийняття в експлуатацію об`єктів індивідуального будівництва» було затверджено акт прийняття в експлуатацію вказаного житлового будинку.

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Управлінням міського господарства м.Мукачева Закарпатської області від 24.11.2008, вказаний житловий будинок зареєстрований за відповідачем ОСОБА_1 .

Зазначала, що спірний будинок будувався за час перебування сторін у шлюбі, за спільні кошти, згоди з приводу поділу якого вони не дійшли, а тому просила суд визнати цей будинок об`єктом спільної сумісної власності подружжя і в порядку поділу цього майна визнати право власності за нею та відповідачем по Ѕ частині за кожним вказаного житлового будинку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилалась на незаконність та необґрунтованість рішення місцевого суду внаслідок порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків обставинам справи.

Скарга мотивована тим, що судом належним чином не звернуто уваги на : перебування сторін у шлюбі з 27.07.2000 по 24.11.2017; факт будівництва спірного житлового будинку в період шлюбу; прийняття цього житлового будинку в експлуатацію 2008 року та видача на нього свідоцтва про право власності 24.11.2008.

Зазначала, що ступінь готовності спірного житлового будинку до укладення шлюбу з відповідачем становив лише 10 відсотків. Стверджувала, що такий було побудовано у шлюбі 2001 року, будівельно-оздоблювальні роботи (прокладання інженерних мереж та підготовка інфраструктури) завершені у шлюбі, в експлуатацію спірний об`єкт введено у 2008 році та 24.11.2008 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Вказувала, що ці обставини встановлені належними та допустимими доказами, які містяться у справі, а тому висновок суду про недоведеність нею зазначених обставин, є безпідставним.

Звертала увагу і на те, що в порушення принципу змагальності сторін, а також всупереч презумпції спільності права власності подружжя на майно, суд першої інстанції необґрунтовано поклав на неї тягар доказування щодо належності на праві спільної сумісної власності спірного майна. При цьому, частково визнавши, що спірний будинок був побудований сторонами у шлюбі, суд першої інстанції відмовив у задоволенні її позовних вимог повністю.

Отже, встановивши, що спірне майно було збудовано та завершено у шлюбі в 2000-2008 роках, місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку, що таке майно не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 , та безпідставно зробив висновок, що у період шлюбу сторін відбувся лише сам факт реєстрації права власності на житловий будинок. Докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі, відсутні, а ті, на які суд послався у рішенні, презумпцію спільності майна не спростовують. У цьому полягає невідповідність висновків суду.

Зазначала, що місцевим судом безпідставно не взято до уваги висновок щодо вартості спірного житлового будинку станом на 15.01.2020, яким встановлено його вартість в розмірі 2 389 361 грн, тоді як станом на 01.03.2001, згідно з інвентаризаційною справою на будинок, вартість такого становила лише 44 442 грн, що вказує на збільшення його вартості за час перебування сторін у шлюбі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилався на її необґрунтованість і безпідставність, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення місцевого суду - без змін. Вказував на те, що спірний житловий будинок був побудований ним особисто, за його власні кошти та до укладення шлюбу з позивачкою, а тому суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_2 у позові.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити запитання :

1) У яких роках здійснено та завершено будівництво будинковолодіння АДРЕСА_1 ?

2) Яка дійсна ринкова вартість будівництва вказаного будинковолодіння АДРЕСА_1 ?

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представниця адвокатка Сковородько І.В. заявлене клопотання підтримали.

Представниця позивачки ОСОБА_2 адвокатка Софілканич М.І. просила відмовити у задоволенні заявленого клопотання, як безпідставного, посилаючись на те, що вказані обставини повинні доводитися відповідними письмовими доказами, які є в матеріалах справи, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення учасників справи, перевіривши доводи заявленого клопотання та матеріали справи, колегія суддів уважає, що клопотання відповідача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, установлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень частин 1, 4 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, аніж право, без яких установити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Як слідує з поданого відповідачем ОСОБА_1 клопотання, він просить призначити у справі будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити запитання :

1) У яких роках здійснено та завершено будівництво будинковолодіння АДРЕСА_1 ?

2) Яка дійсна ринкова вартість будівництва вказаного будинковолодіння АДРЕСА_1 ?

Водночас, колегія суддів констатує, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 7 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі будівельно-технічної експертизи з такими ж самими запитаннями, було відмовлено і відповідач зазначену ухвалу суду не оскаржував.

А щодо запитань, поставлених відповідачем у клопотанні, то вказані обставини повинні доводитися відповідними письмовими доказами, а тому встановлення цих обставин не є неможливим і не потребує спеціальних знань у іншій сфері, ніж право. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення будівельно-технічної експертизи у цій цивільній справі відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2021 року.

Суддя-доповідачка

Судді