Ухвала

22 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 331/1774/20

провадження № 61-2124ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 30 червня 2020 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя»,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 року по лютий 2020 року включно, з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

30 червня 2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» суму заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком період з листопада 2017 року по лютий 2020 року включно, з урахуванням індексу інфляції та 3-х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, в загальній сумі 8 407,77 грн, з яких: сума основного боргу - 7 084,84 грн, інфляційні витрати - 1 083,98 грн, 3 відсотки річних - 238,95 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року заяву про скасування судового наказу залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року, наведені ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 в клопотанні від 09 листопада 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року у цій справі залишено без руху. Надано скаржнику строк терміном десять днів з дня вручення копії ухвали суду для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з викладенням інших поважних підстав для його поновлення та сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що заявником не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість позивача (заявника) своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк, або аргументи, які б свідчили про дотримання ним такого строку та встановлено, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного судового рішення 28 вересня 2020 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 30 червня 2020 року, за заявою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя».

Ухвалу мотивовано тим, що у визначений судом строк скаржником не виконано вимоги, зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року.

У лютому 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки строк апеляційного оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року було пропущено з поважних причин, зокрема, через хворобу представника ОСОБА_1 .

За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

У зв`язку з наведеним вище, суд апеляційної інстанції обґрунтовано, відповідно до вимог статті 358 ЦПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, оскільки заявником не було наведено інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження та не усунуто недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року.

Інші доводи касаційної скарги, які зводяться до того, що заявником було наведено поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на правильність висновку суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 30 червня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Білоконь