Справа№ 643/1418/20
"04" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Божко В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Андрющенко О.В.,
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 15 грудня 2015 року о 14-37 год. в м.Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «ВАЗ» д.н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 . Постановою Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. Цивільно -правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №АІ/8237520). Потерпіла особа звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП склала 11 656,46 грн. В порушення умов ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність відповідача на час скоєння ДТП не була застрахована. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 11 709,33 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки в розмірі 11 656,46 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1569рв від 23.02.2017 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 52,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням №214 рв від 15.04.2016 року. Зазначена шкода відповідачем не відшкодована. Після відшкодування власнику матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача та оплати послуг з урегулювання, позивач отримав право регресної вимоги до відповідача.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2020., цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України передано на розгляд Фрунзенському районному суду м. Харкова.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.03.2020 р., цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України передано на розгляд Київському районному суду м. Харкова.
02.07.2020 р. до Київського районного суду надійшла вище вказана позовна заява Моторно (транспортного) страхового бюро України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 р. справу передано до провадження судді Божко В.В.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2020 позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача МТСБ - Сечко С.В. який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вказаною постановою Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп. на користь держави, а також стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 275,60 грн. на користь держави. Зазначена постанова набрала законної сили 04.02.2016 року.
Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги Правил дорожнього руху України.
Цивільно -правова відповідальність власника автомобілю «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована договором обов`язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до Полісу №АІ/8237520 від 26.05.2015 року (а.с.10).
Як вбачається з матеріалів справи, 04 січня 2016 року відповідно до положень ст. 33 ЗУ «Про ОСЦПВ» ОСОБА_3 , подав позивачу повідомлення про ДТП (а.с.7-8).
10.11.2016 року ОСОБА_3 скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», подав заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с.9).
Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до п. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Розмір шкоди, відшкодований власнику автомобіля підтверджується наступними доказами.
Так, згідно договору №2015/0014 від 10.12.2015 року МТСБУ доручив ФОП ОСОБА_4 виконати наступні роботи: визначити вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2010 року виготовлення, пошкодженого при ДТП 15.12.2015 року; визначити ринкову вартість автомобіля «Volkswagen Polo», д.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2010 року виготовлення, до настання пошкоджень; з`ясувати коефіцієнт фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні.
Відповідно до копії Звіту №14В/2016 від 03.02.2016 року вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2010 року виготовлення, пошкодженого при ДТП 15.12.2015 року з врахуванням ПДВ на змінні складові частини складає 12 830,98 грн. Ринкова вартість автомобіля «Volkswagen Polo», д.н. НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2010 року виготовлення, до настання пошкоджень складає 221 913,00 грн.; коефіцієнт фізичного зносу складових частин, які підлягають заміні в даному випадку дорівнює нулю, Ез=0,45 (а.с.15-18).
30.08.2019 року від МТСБУ на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу в порядку регресу та запропоновано здійснити в досудовому порядку відшкодування шкоди в розмірі 11 709,33 грн., проте відповіді на зазначену вимогу отримано не було, відшкодування не здійснено.
Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Судом встановлено, що позивач здійснив відшкодування ОСОБА_2 майнової шкоди в розмірі 11 656,46 грн., що підтверджується наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1569 від 22.02.2017 року та платіжним дорученням № 1569рв від 23.02.2017 року (а.с.28).
Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення витрат, пов`язаних з регламентною виплатою потерпілому у розмірі 11 656,46 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Судом встановлено, що потерпіла особа понесла витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 52,87 грн.
Розмір понесених витрат підтверджується долученою до матеріалів справи копією акту виконаних робіт від 13.04.2016 року та копією платіжного доручення №214рв від 15.04.2016 року.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача і в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 2102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 04 лютого 2021 року.
Суддя: