УХВАЛА

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 752/13877/15-ц

провадження № 61-11974св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за кредитним договором,

а також клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за кредитним договором на правонаступника,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», банк), яке

є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), звернулось до суду

з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги банк мотивував тим, що 7 березня 2007 року між

ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі

149 278,00 дол. США на строк до 7 березня 2027 року зі сплатою 14,00 % річних. 20 вересня 2007 року між сторонами укладено додаткову угоду

до кредитного договору, відповідно до умов якої встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 13,25 % річних.

Посилаючись на те, що банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, а ОСОБА_1 умов договору щодо погашення кредиту

не виконував, унаслідок чого виникла заборгованість зі сплати кредиту,

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд стягнути з ОСОБА_1

на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 139 139,58 дол. США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становило 3 051 330,99 грн, і яка складалась із заборгованості

за кредитом у розмірі 119 045,37 дол. США, що за курсом НБУ становило

2 610 664,96 грн, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 10 412,37 дол. США, що за курсом НБУ становило 228 343,28 грн, пені в розмірі 9 681,84 дол. США, що за курсом НБУ становило 212 322,75 грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва

від 16 червня 2016 року, позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 139 139,58 дол. США заборгованості за кредитним договором, яка за курсом НБУ становила

3 051 330,99 грн, і складалась із заборгованості за кредитом у розмірі 119 045,37 дол. США, що за курсом НБУ становило 2 610 664,96 грн, заборгованості зі сплати процентів за його користування у розмірі 10 412,37 дол. США, що за курсом НБУ становило 228 343,28 грн, пені

в розмірі 9 681,84 дол. США, що за курсом НБУ становило 212 322,75 грн, вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено

у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції, з яким погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з того,

що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 узятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування, яка підлягає стягненню

з боржника в розмірі згідно з наданим банком розрахунком, в тому числі

й пені, обчисленими в доларах США, тобто у валюті, в якій надавався кредит, із зазначенням еквіваленту в гривнях згідно з офіційним курсом НБУ на час розрахунку.

Постановою Верховного Суду України від 15 травня 2017 року відмовлено

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року та заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 15 жовтня 2015 року.

У червні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить виправити описку в абзаці першому мотивувальної частини цієї постанови, вказавши замість словосполучення «14 % річних» словосполучення «14,50 % річних», посилаючись на те,

що саме про такий розмір відсоткової ставки йдеться в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року, яка разом із заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року була предметом перегляду у Верховному Суді України.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2019 року для належного розгляду заяви ОСОБА_1 матеріали справи витребувано з Голосіївського районного суду м. Києва.

У січні 2021 року матеріали справи № 752/13877/15-ц за позовом

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором надійшли до Верховного Суду.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні

чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Описка - це помилка, яка пов`язана з неправильним написанням слів

у тексті судового рішення. Виправленню підлягають виключно ті описки, які істотно впливають на суть прийнятого судового рішення та його виконання. Такими описками, зокрема, можуть бути: неправильне написання прізвищ, імен, по-батькові, найменувань учасників судового процесу, найменувань

та адрес знаходження спірного майна, встановлених дат та строків тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні, суд усуває лише такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Постановою Верховного Суду України від 15 травня 2017 року відмовлено

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року та заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 15 жовтня 2015 року у зв`язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права

та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах.

При цьому Верховний Суд України обставини у справі не встановлював

та відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства України, чинного на час розгляду Верховним Судом України заяви ОСОБА_1 , взагалі не був наділений такою процесуальною можливістю, отже зазначений у постанові Верховного Суду України розмір відсоткової ставки не міг істотно вплинути на суть прийнятого судом першої інстанції

та залишеного без змін апеляційним і касаційним судами судового рішення чи на його виконання.

Отже, у поданій заяві про внесення виправлень у постанову Верховного Суду України від 15 травня 2017 року ОСОБА_1 не наводить обставини, які давали б підстави вважати, що Верховним Судом України допущено описку.

У січні 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»

до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором

з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що 29 жовтня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») і Акціонерним товариством «Кристалбанк» (далі - АТ «Кристалбанк»), між

АТ «Кристалбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Централ Фінанс»), між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» і ОСОБА_2 укладено договори відступлення права вимоги за кредитним договором від 07 березня

2007 року № 014/9408/85/53077, укладеним між ОСОБА_1

та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», тобто право вимоги за цим кредитним договором перейшло до ОСОБА_2 .

На думку колегії суддів клопотання підлягає поверненню заявнику з огляду на таке. Справа № 752/13877/15-ц за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором була предметом розгляду суду першої інстанції, рішення якого переглядалось в апеляційному та касаційному порядку, прийняті у цій справі судові рішення переглядались також Верховним Судом України

у порядку, визначеному чинним на той час цивільним процесуальним законодавством України. Тобто судовий розгляд справи завершено. Враховуючи те, що справа № 752/13877/15-ц Верховним Судом

у касаційному порядку не переглядається, Верховний Суд позбавлений процесуальної можливості розглянути клопотання ОСОБА_1 , яке підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статями 55, 260, 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за кредитним договором відмовити.

Клопотання ОСОБА_1 про заміну позивача у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за кредитним договором (№ 752/13877/15-ц) з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_2 повернути.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська С. Ю. Бурлаков А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун В. І. Крат