ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/506/21 Справа № 207/367/18 Суддя у 1-й інстанції - Скиба С. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, стягнення грошових коштів, стягнення вартості ремонтних робіт, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, повернення грошових коштів, стягнення вартості ремонтних робіт, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, ОСОБА_1 посилався на те, що заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2007 року ОСОБА_4 був позбавлений права на спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 в цілому визнано за ОСОБА_2 . Згідно договору купівлі-продажу від 03 квітня 2008 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., право власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_6 . Згідно договору купівлі-продажу від 03 вересня 2009 року укладеного між ним та ОСОБА_6 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є., право власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло до нього. 30 березня 2011 року заочним рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2007 року було скасовано і справу призначено до розгляду у загальному порядку. Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення від спадщини та визнання права власності було відмовлено. Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2013 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 , було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Додатковим рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року було витребувано із чужого незаконного володіння 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2013 року в частині задоволення позовних вимог щодо визнання ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та додаткове рішення Баглійського районним суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року були скасовані. В цій частині постановлено нове рішення, яким визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_5 , та витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 1/2 частину зазначеної квартири. Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2013 року, додаткове рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року залишено без змін. ОСОБА_3 після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є єдиною спадкоємицею. Згідно рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 ; зареєстровано право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року в частині скасування держаної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 змінено, скасовано державну реєстрацію Маслова С.В. на 1/2 частину цієї квартири. Позивач зазначає, що він звернувся до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на 1/2 частини зазначеної квартири, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешти, наявність зареєстрованих обтяжень унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на зазначену квартиру. Укладаючи договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_6 , він не знав, що попередній власник ОСОБА_2 діяв незаконно. Крім того, йому не повернуті гроші сплачені за нікчемним договором купівлі-продажу квартири, порушені його права. Після придбання квартири він зробив капітальний ремонт, у результаті чого зазнав матеріальних збитків. Незаконними діями відповідача ОСОБА_2 йому спричинені душевні та моральні страждання, що відобразилися на стані здоров`я. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 1/2 частку грошових коштів, сплачених за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03 вересня 2009 року у розмірі 30 500 грн., а також суму індексу інфляції 101 017 грн. 53 коп. та 753 грн. 14 коп.; стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з кожного по 50 332 грн. 57 коп. вартість ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, стягнення грошових коштів, стягнення вартості ремонтних робіт, стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 27 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом (ч.ч. 1, 2ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У справі встановлено, 03 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14).

03 вересня 2009 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 15).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2013 року у справі №404/8152/12 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог Обласне комунальне підприємство Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації, Сьома Дніпропетровська нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіна Р.Є., Державна реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання договору недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири, про витребування майна із чужого незаконного володіння і передання ключів від квартири, правовстановлюючих документів на квартиру, реєстрацію у ній, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна, було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. та зареєстрований у Реєстрі за №2336. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43, 1 кв. м., житловою площею 29, 8 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Решту позовних вимог ОСОБА_4 залишено без задоволення. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати у справі - судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. (т.1 а.с.16-20).

Додатковим рішенням Баглійського районним суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року у вищевказаній справі абзац третій резолютивної частини рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог Обласне комунальне підприємство Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації, Сьома Дніпропетровська нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіна Р.Є., Державна реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання договору недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири, про витребування майна із чужого незаконного володіння і передання ключів від квартири, правовстановлюючих документів на квартиру, реєстрацію у ній, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна було витребувано із чужого незаконного володіння 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43, 1 кв. м., житловою площею 29, 8 кв.м, та визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43, 1 кв. м., житловою площею 29, 8 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.168).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2013 року в частині задоволення позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та додаткове рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року скасовано. Постановлено в цій частині нове рішення, яким визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_5 . Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 1/2 частину зазначеної квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.21, 22).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2013 року, додаткове рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 листопада 2013 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 грудня 2014 року залишено без змін (т.1 а.с.24, 25).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Єдиною спадкоємицею після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донька - ОСОБА_3 .

Рішенням Баглійського районним суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року у справі №207/4805/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Територіальної громади м. Дніпродзержинська в особі Дніпродзержинської міської ради, Обласного комунального підприємства Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації, Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик В.В., ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіна Р.Є. про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після померлого батька, витребування з чужого незаконного володіння 1/2 частини квартири в порядку спадкування за законом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, державної реєстрації права власності на нерухоме майно було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 . Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 43,1кв.м, житлова площа 29,8 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа 43,1кв.м, житлова площа 29,8 кв.м. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа 43,1кв.м, житлова площа 29,8 кв.м. Зареєстровано право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 загальна площа 43,1кв.м, житлова площа 29,8 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 судові витрати: судовий збір у розмірі 581 рн. судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 824 грн. 60 коп. Заходи забезпечення позову у виді арешту на квартиру АДРЕСА_1 залишено до набрання судовим рішенням законної сили (т.1 а.с.26-28).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року в частині скасування держаної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м, - змінено, скасовано державну реєстрацію Маслова С.В. на 1/2 частину цієї квартири. Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року в частині стягнутих судових витрат змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі: судовий збір в розмірі 824 грн. 60 коп., витрати, пов`язані з оцінкою нерухомого майна в розмірі 300 грн. та витрати на проїзд в розмірі 148 грн. 75 коп., а всього 1 273 грн. 35 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін (т.1 а.с.29-32).

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2017 року виправлено описку у рішенні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року. Вважати правильним написання: свідоцтва про право на спадкування за законом замість помилкового свідоцтва про право на спадкування за заповітом у всьому тексті зазначеного рішення; реєстровий номер договору купівлі-продажу від 03 версеня 2009 року, укладений ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дербіною Р.Є. 1170 замість помилкового 2336 у всьому тексті зазначеного рішення; дату посвідчення договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., на підставі якого квартира належить продавцю ОСОБА_6 , 03 квітня 2008 року замість помилкового 19 травня 2011 року у всьому тексті зазначеного рішення (т.1 а.с.99).

Додатковим рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2017 року заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволено. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 29,8 кв.м, на користь ОСОБА_3 (т.1 а.с.100).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 помер.

Встановлено, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року в частині скасування держаної реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 змінено та скасовано державну реєстрацію Маслова С.В. на 1/2 частину цієї квартири.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 просив суд , зокрема, визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.4-11, 184-190).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правові підстави для визнання права власності на нерухоме майно визначені ЦК України.

Позивачем ОСОБА_1 взагалі не вказано правові підстави для визнання за ним права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Жодних правових підстав щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири позивачем не наведено, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 , про стягнення з ОСОБА_2 1/2 частку грошових коштів, сплачених за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03 вересня 2009 року у розмірі 30 500 грн., а також суму індексу інфляції 101 017 грн. 53 коп. та 7 553 грн. 14 коп. суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у їх задоволенні виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03 вересня 2009 року було укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (т.1 а.с. 15).

З актового запису про смерть №774 від 23 жовтня 2017 року вбачається, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 помер (т.1 а.с.159).

Рішенням Баглійського районним суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року та рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року у справі №207/4805/15-ц витребувано із чужого незаконного володіння саме ОСОБА_1 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 (т.1 а.с.26-28, 29-32).

Договірних правовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не існувало, а тому посилання позивача на ст. 330 ЦК України, як на підставу стягнення з ОСОБА_2 вартості частки квартири та інфляційних втрат не відповідають чинному законодавству та обставинам, встановленим вказаними рішеннями суду, які набрали законної сили, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмов у у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з кожного, по 50 332 грн. 57 коп. - вартість ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_1 , слід зазначити ОСОБА_1 з 2009 року по 2016 рік був власником всієї спірної квартири, користувався нею.

У своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що за вказаний період часу у спірній квартирі ним було проведено ремонтні роботи.

Однак, доказів на підтвердження того, що ремонтні роботи у квартирі проводилися зі згоди та відома відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду не надано.

Крім того, ОСОБА_3 є власником 1/2 частини квартири на підставі вказаного рішення Баглійського районним суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року.

Правовстановлюючі документи щодо права власності на частину квартири за відповідачем ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Тому, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вартості ремонтних робіт у квартирі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити, відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Однак, позивачем не доведено завдання відповідачем ОСОБА_2 йому моральної шкоди.

Слід зазначити, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03 вересня 2009 року було укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Із позовними вимогами до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , який продав спірну квартиру ОСОБА_1 , останній до суду не звертався.

Доказів про існування правовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, доведеності позовних вимог позивача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді