Справа № 750/5076/13-ц
Провадження № 6/750/84/21
У Х В А Л А

24 лютого 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянув подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Андрієску Ольги Павлівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

18 лютого 2021 року старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Андрієску Ольга Павлівна звернулась до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 39188148 з примусового виконання виконавчого листа № 750/5076/13-ц (2/750/1795/13), виданого 01.07.2013 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

З доданих до подання документів вбачається, що боржник до 31.12 2019 працював у ТОВ «ТРАНС ЛАЙН ГРУП», заборгованість но аліментам до вказаного періоду була відсутня, аліменти утримувались із заробітної плати боржника.

17.02.2020 до відділу надійшло повідомлення з ТОВ «ТРАНС ЛАЙН ГРУП» про звільнення боржника.

У зв`язку з ненаданням сторонами виконавчого провадження підтверджень сплати та отримання аліментів за період з 01.01.2020 по 31.05.2020, боржникові була нарахована заборгованість в сумі 14506 грн. 32 коп.

02.06.2020 державним виконавцем внесено відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників та винесено постанову про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все його рухоме майно.

Відповідно до п. 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» 02.06.2020 державним виконавцем було винесено постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолоіценою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Також, 02.06.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до АТ «Універсал Банк» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для виконання.

02.02.2021 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 20 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів, а також постанову про арешт коштів боржника, яку направлено на виконання до АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСкомбанк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит Банк» АТ «УкрСиббанк», АТ «Полікомбанк», АА «Ощадбанк» та АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Також, державним виконавцем було направлено запити до правореєструючих органів. З отриманих відповідей встановлено, що в управлінні ПФУ дані про відрахування до Пенсійного фонду з заробітної плати боржника в системі персоніфікованого обліку відсутні.

Згідно відповіді ДФС України (остання від 04.02.2021 року) відсутня інформація про відкриті рахунки боржника в установах банків.

Згідно відповіді МВС (остання від 04.02.2021 року) відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби від 12.02.2021 року боржник за період з 31.12.2019 по 10.02.2021 державний кордон не перетинав.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником не зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Станом, на 01.02.2021 року розмір заборгованості по аліментам складає 39942 грн. 29 коп.

10 лютого 2021 року при виході державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відчинив, державним виконавцем було залишено виклик до відділу на 11.02.2021 на 08.30 год.

11 лютого 2021 року боржник до відділу не з`явився, про що було складено акт державного виконавця.

Як зазначає в поданні державний виконавець, боржнику неодноразового надсилались за місцем проживання: АДРЕСА_1 повідомлення та виклики до державного виконавця (10.09.2020 та 02.02.2021).

Однак, боржник ОСОБА_1 без поважних причин не з`являється за викликом виконавця до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та вимоги виконавчого документа не виконує.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Як вбачається зі змісту зазначеної статті підставою для застосування приводу боржника є його неявка за викликом виконавця без поважних причин.

Проте, суду не надано достатніх і достовірних доказів, підтверджуючих факт ухилення боржника від явки до відділу державної виконавчої служби та не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у поданні щодо належного повідомлення боржника про необхідність явки до відділу ДВС.

Відповідно до частини 1 статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про привід, повинен довести, що викликав боржника, а останній, будучи належним чином повідомлений про виклик, до виконавця не з`явився без поважних причин.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

При цьому, існування зобов`язання саме по собі та його невиконання боржником, не є підставою для примусового приводу особи.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_3 був повідомлений належним чином та не з`явився на виклик без поважних причин, що унеможливлює застосування до нього приводу в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає передчасним вирішення питання про привід боржника, оскільки державним виконавцем не надано достатніх доказів на підтвердження ухилення боржника від явки за викликом, а також докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, причини неприбуття, а тому зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання про привід боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 81, 260, 261, 438 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Андрієску Ольги Павлівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя