Справа № 509/900/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жижки О.В.

при секретарі Майорової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

24 лютого 2021 року представник позивача АТКБ «ПриватБанк», адвокат Безменко М.Є., звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області, із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 22.11.2019 року № б/н, у розмірі 434 712,68 грн., станом на 04.01.2021 року, та судові витрати у розмірі 6520,69 грн.

Одночасно з позовною заявою, 24 лютого 2021 року представником позивача АТКБ «ПриватБанк», адвокатом Безменко М.Є., було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на 1/2 частину нежитлового приміщення, загальною площею 67,5, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно його майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Розгляд заяви проводився у порядку ч.1 ст. 153 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві заявник посилається на подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Разом з тим, позивач просить забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину нежитлового приміщення, загальною площею 67,5, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Суд вважає, що заявником не надано доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем дій щодо відчуження майна, не надано доказів відсутності у відповідача коштів або іншого майна.

Отже, заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на майно, є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки оцінки майна суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.В. Жижка