Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/249/2021 Справа № 641/6746/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді Колодяжної І.М.

при секретарі судового засідання Воробйової А.І.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи- Михайловина Д.В.

справа № 641/6746/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім,єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя , -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову , в якій остання просить: накласти арешт на Ѕ частину транспортного засобу - автомобіля Toyota Land Cruiser, ,2013 року випуску , об,єм двигуна 2694 , д.н. НОМЕР_1 .

В обгрунтування заяви зазначила, що відповідач не визнає за позивачем права сумісної власності на спірний автомобіль ,який було придбано позивачем та відповідачем на спільні гроші під час перебування у фактичних шлюбних відносинах . У липні 2021 року позивачу стало відомо , що відповідач виставив автомобіль на продаж без відома та згоди позивача. На початку жовтня 2021 року з листа Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській області від 05.10.2021 року позивачу стало відомо, що спірний автомобіль було перереєстровано на нового власника ОСОБА_3 . Таким чином , всупереч встановленого законодавством порядку відчуження автомобіля ,який було придбано подружжям під час перебування у шлюбі , відповідач , без зголи позивача розпорядився спільним сумісним майном подружжя , а саме продав спірний автомобіль третій особі, а тому існує реальна загроза невиконання можливого рішення у справі щодо поділу спільного майна подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно зі ст. 151 ч.1 п.7 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача , що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної Постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.09.2021 року вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження на автомобіль марки Toyota , модель Land Cruiser . 2013 року випуску , д.н. НОМЕР_1 , білого кольору , об,єм двигуна 2694 , VIN НОМЕР_2 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки на спірний автомобіль , ухвалою суду від 27.09.2021 року вже накладено заборону відчуження а тому відповідна заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити у повному обсязі.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя -І. М. Колодяжна