Справа №716/114/21
Ухвала

про забезпечення позову

22.02.2021 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєва О.В., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Баршакова Олександра Васильовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту та договору дарування недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту та договору дарування недійсними, в якому просить: визнати заповіт та договір дарування від 20.10.2020 від імені ОСОБА_4 , посвідчених приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Малітовською Т.М. недійсними.

19.02.2021 до суду на дійшла заява представника позивача - адвоката Баршакова О.В. про забезпечення даного цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . В обґрунтування заяви посилається на те, що після смерті батька позивача ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 0,9313 га кадастровий номер :01:014:0051для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, на користь відповідача ОСОБА_2 існує заповіт на все майно померлого та договір дарування від 20.07.2020 на житловий будинок в АДРЕСА_1 із земельною ділянкою за кадастровим номером :02:004:0073, які посвідчені приватним нотаріусом Заставнівського нотаріального округу Малітовською Т.М. На даний час спірне майно будинок з присадибною земельною ділянкою знаходяться у власності відповідача та останній має право отримання правовстановлюючих документів за заповітом на інше спадкове майно і, таким чином, існує можливість втратити спірне майно до розгляду справи по суті. Для запобігання цьому представник просить забезпечити позов шляхом: накладення арешту на житловий будинок із земельною ділянкою в АДРЕСА_1 та заборони видачі приватним нотаріусом Малітовською Т.С. правовстановлюючих документів за спадковою справою ОСОБА_4 .

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за завою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, серед яких відповідно до п.п.1, 2 частини 1 є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як роз`яснив Верховний Суд України у пункті 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Арешт майна (накладення арешту на майно) як спосіб забезпечення позову полягає в проведенні опису майна і забороні розпоряджатися ним до вступу рішення в законну силу або до зняття заборони, а в разі потреби в обмеженні права користування майном або його вилучення у боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Водночас, враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є визнання недійсним заповіту від 20.07.2020 від імені ОСОБА_4 та визнання недійсним договору дарування укладеного 20.07.2020 між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 .

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_2 за договором дарування від 20.07.2020 на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка площею 0,25 га кадастровий номер :02:004:0073 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані в АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що на даний час у відповідача є реальна можливість щодо відчуження вищезазначеного спірного майна, яким раніше володів покійний батько позивача ОСОБА_4 , яке в разі можливого задоволення позову може бути віднесеним до спадкового майна, а саме в разі визнання в судовому порядку спірного договору дарування недійсним.

За таких обставин може бути порушено право позивача на власність в разі здійснення відповідачем дій, які будуть направлені на відчуження майна, що, на думку суду, в такому випадку затруднить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Проте, що стосується заборони користування спірним майном відповідачем, то в даній частині клопотання слід відмовити, оскільки суд вважає, що для задоволення такої вимоги відсутні достатні правові підстави, зокрема, спірний будинок та присадибна земельна ділянка подаровані відповідачу і на час цей договір не визнано недійсним.

Крім цього встановлено, що покійному батькові позивача ОСОБА_4 згідно державного акту на право власності Серія ЯЛ № 037611 від 20.10.2010 належала земельна ділянка площею 0,9313 га за межами населеного пункту с.Погорілівка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка увійшла до спадкової маси після його смерті. Відповідач ОСОБА_2 , на користь якого ОСОБА_4 складено заповіт від 20.07.2020 звернувся до приватного нотаріуса Малітовської Т.М. із заявою про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що при отриманні відповідачем правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом існує можливість порушення його права на це спірне майно, як спадкоємця за законом, за умови визнання недійсним заповіту, який є предметом даного спору.

Оцінивши доводи заявника, виходячи із наявності дійсного спору між цими сторонами, та існування реальної загрози невиконання можливого судового рішення прихожу до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, заборонивши його відчуження та заборони нотаріусу видачі правовстановлюючих документів за спадковою справою ОСОБА_4 до набрання рішенням законної сили.

При цьому, відповідач не позбавлений можливості скористатися передбаченим процесуальним законом правом звертатися до суду із заявами про скасування вжитих судом заходів чи їх зміні на інші, а також про зустрічне забезпечення у відповідності до ст.ст.154-159 ЦПК України з метою протидії недобросовісному користуванню позивачем процесуальними правами.

Керуючись положеннями статей 149, 150, 153, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В АЛ И Л А :

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт, заборонивши відчуження, на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 , а саме:

житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .;

земельну ділянку площею 0,25 га за кадастровим номером: :02:004:0073 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити приватному нотаріусу Заставнівського районного нотаріального округу Малітовській Т.М. вчиняти дії щодо видачі правовстановлюючих документів за спадковою справою ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до набрання рішенням законної сили.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання в частині накладення арешту на нерухоме майно надіслати на адресу Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Копію ухвали для виконання в частині заборони вчиняти нотаріальні дії надіслати приватному нотаріусу Заставнівського районного нотаріального округу Малітовській Т.М.

Копію ухвали направити представнику позивача та відповідачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя О.Пухарєва