Провадження№22-ц/812/8/21
У Х В А Л А

16 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бондаренко Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Мельничук О.В., в приміщенні того ж суду, за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай).

Позивач обґрунтовував свою заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Первомайську, Миколаївської області помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,9862 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Миколаївської області. 30 березня 2004 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів батькові позивача ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) площею 7,71 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в КСП «Мрія» с. Вербова Балка, Первомайського району Миколаївської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0172548, але батько позивача помер після відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 та не встиг її прийняти. Його спадкоємцями стали дружина - ОСОБА_3 та позивач - ОСОБА_2 , який на день смерті батька був неповнолітнім.

Мати позивача пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а позивач, відповідно до ч.3 ст. 1269 ЦК України, спадщину прийняв, оскільки на день смерті батька був неповнолітнім. 20 липня 2017 року позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку йому було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на неї, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 липня 2017 року та роз`яснено, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до довідки Відділу у Первомайському районі ГУ Держгеокадастру Миколаївської області, спадкодавцю замість вказаного сертифікату був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 080913 від 21 жовтня 2004 року, реєстровий номер 80.

Оскільки позивач, як спадкоємець вказаної земельної ділянки не має можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, нотаріус відмовила йому в оформленні права на спадщину.

Посилаючись на вказане ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,9862 га, що розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району, Миколаївської області, кадастровий номер :05:000:0055 в порядку спадкування за заповітом після смерті, ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Первомайськ, Миколаївської області.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на вказану земельну ділянку.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона є спадкоємицею після смерті свого брата ОСОБА_4 проте ОСОБА_2 навмисно пред`явив позов не до неї, а до інших осіб, в тому числі і до Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, якій відомо про наявність спадкоємців у ОСОБА_4 , якими є апелянт та її брат.

Крім цього апелянт зазначає про те, що за життя брат отримав державний акт на земельну ділянку, яка була виділена йому в натурі, а батьку позивача він заповідав земельну частку (пай) без визначення місця розташування та меж.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі №484/805/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянки площею 7,99 га у межах території Первомайської районної ради Первомайського району для ведення товарного сількогосподарського виробництва належала на праві власності ОСОБА_4 , який проживає в с. Вербова Балка Первомайського району Миколаївської області на підставі акту на право власності на земельну ділянку серії МК №080913 виданого 21 жовтня 2004 року.

Вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 видано на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) по КСП «Мрія» в межах території Первомайської районної ради, що вбачається з довідки відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 11 серпня 2017 року (а.с.13).

Відповідно до Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_4 належала земельна ділянка кадастровий номер :05:000:0055 площею 7,9862 га, розташованої в межах території Первомайської районної ради Первомайського району, Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9-11).

ОСОБА_4 30 березня 2004 року склав заповіт на належне йому право на земельну частку (пай), що знаходиться в КСП «Мрія» с. Вербова Балка Первомайського району Миколаївської області на ім`я ОСОБА_5 (а.я. 7).

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20 липня 2017 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Копія свідоцтва про його смерть, яке видано 10 квітня 2012 року виконавчим комітетом Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, додана до апеляційної скарги.

Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної завідуючою Другою Первомайською держнотконторою 31 липня 2017 року вбачається, що позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку було відмовлено, тому що відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 8).

Із копії свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками являються ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Із копії свідоцтв про право на спадщину за законом виданих 05 квітня 2013 року та 16 липня 2013 року Першою Первомайською держнотконторою видно, що спадкоємцями майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 є його син ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_3 .

Постановою Другої Первомайської держнотконтори від 23 квітня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну спадкодавцю ОСОБА_4 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 липня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено, яке постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року залишено без змін.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 вказувала, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2017 року порушуються її спадкові права.

В порядку п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи наведені положення процесуального закону першочергово підлягає до вирішення апеляційним судом питання про наявність порушеного права особи, яка звернулась з апеляційною скаргою не будучи учасником справи в суді першої інстанції.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку ст. 352 ЦПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв, як вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому, слід урахувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржника не вирішувалось, оскільки остання не є такою, що прийняла спадщину.

При цьому самі по собі родинні стосунки апелянта ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_4 не є обставиною, яка свідчить про те, що оскаржуваним судовим рішенням зачіпаються права скаржника.

Оскаржуваним судовим рішенням вирішувалось питання щодо права власності на земельну ділянку, право на яку у апелянта не виникло, а тому вказані доводи скаржника правового значення не мають.

Наявність порушених прав є основною умовою для здійснення судового захисту, за відсутності якої такий захист не здійснюється. За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вказаним судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувались, а тому в порядку ч. 3 ст. 362 ЦПК України, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України суд

У х в а л и в:

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, 21 грудня 2021 року.

Судді: Т.З.Бондаренко

Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова