_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2505/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

представника позивача - Лях Р.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Єфременко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Ян Анатолійович, ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕГУРА-КАПІТАЛ», про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виключення її з постанови про опис та арешт майна боржника від 28 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Виключити з постанови про опис та арешт майна боржника від 28.01.2021 року ВП № 64113270 квартиру АДРЕСА_1 . Судові витрати стягнути з Відповідача на користь Позивача.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що 28 січня 2021 року Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Я. А. в рамках виконавчого провадження ВП № 64113270 виніс Постанову про опис та арешт майна ОСОБА_4 , а саме квартири АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що вказана квартира є його спільною сумісною власністю з ОСОБА_4 , а тому звертається до суду за захистом порушеного майнового права.

Ухвалою судді від 12.04.2021 року позовну заяву будо залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

На виконання вимог даної ухвали, 14 квітня 2021 року представником позивача надано на адресу суду квитанції про сплату судового збору у розмірі 1816,00 гривень.

Ухвалою судді від 15.04.2021 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання.

Одночасно з подачею позову, представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на: на квартиру (реєстраційний номер майна: 101), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; Заборонити будь-яким іншим особам, а також державним реєстраторам вчиняти дії, направлені на відчуження та передання заставу (іпотеку) квартиру (реєстраційний номер майна: 101), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 15.04.2021 року вказану заяву було задоволено частково.

18 травня 2021 року відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до канцелярії суду надаd відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 та закрити провадження по справі, у зв`язку із зловживанням правом та відсутністю предмету спору.

20 травня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ», в якій ставиться питання про залучення товариства до участі у справі в якості співвідповідача.

26 травня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕГУРА-КАПІТАЛ», в якій останнє просило залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ТОВ «СЕГУРА-КАПІТАЛ».

Ухвалою суду від 26.05.2021 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕГУРА-КАПІТАЛ».

Ухвалою суду від 05.07.2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

В ході судового засідання, яке відбулось 22.10.2021 року, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Земляков Олексій Анатолійович звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розглянути клопотання, викладене у відзиві від 18.05.2021 року та витребувати від Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради документи, що стали підставю для відповідної реєстрації права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: - акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер б/н, виданий 10.08.2017 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер ЛВ/Р-2-160, виданий 27.06.2012, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 02.10.2017 року, видавник ТОВ «НОВЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ»; - угода, серія та номер б/н, видана 27.06.2012 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - додаткова угода, серія та номер б/н, видана 10.08.2017 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - додаткова угода, серія та номер б/н, видана 10.08.2017 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»4 виписка, серія та номер б/н, видана 10.08.2017 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - перелік осіб, серія та номер б/н, виданий 26.02.2013 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА».

Ухвалою суду від 22.10.2021 року клопотання представника відповідача було задоволено.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання з`явився представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 , який позовну заяву підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - Земляков Олексій Анатолійович у судовому засіданні у задоволені позову просив відмовити, вказуючи на його безпідставність та необгрунтованість.

Представник третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ» - Єфременко Тетяна Валеріївна у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Інші сторони по справі у судове засідання не з`явились, сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Я.А. перебував виконавчий лист № 752/7990/13-ц, виданий 04.04.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором, що складається із суми поточної заборгованості за кредитом в розмірі 13435 (тринадцять тисяч чотириста тридцять п`ять) доларів США 55 центів, суми поточної заборгованості за процентами по кредиту в розмірі 573 ( п`ятсот сімдесят три) долари США 63 центи, суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 40597 (сорок тисяч п`ятсот дев`яносто сім) доларів США 21 цент, суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту в розмірі 28145 (двадцять вісім тисяч сто сорок п`ять) доларів США 67 Центів, суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 1530858 ( один мільйон п`ятсот тридцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн 21 коп, суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту в розмірі 1046291 (один мільйон сорок шість тисяч двісті дев`яносто одна) грн. 69 коп., суму 3% річних від простроченого кредиту в розмірі 23445 ( двадцять три тисячі чотириста сорок п`ять) грн. 18 коп, суму 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту в розмірі 14351 (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят одна) грн. 67 коп. та суму судового збору в розмірі 3 441 грн.

Постановою Приватного виконавця від 13 січня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 64113270 за вищевказаним виконавчим листом.

28 січня 2021 року Приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та арештовано квартиру АДРЕСА_1 .

В подальшому, рамках вказаного виконавчого провадження, спірну квартиру було реалізовано, покупцем квартири стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ», що підтверджується протоколом проведення електронних торгів №532634 від 02.04.2021 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що вищевказана квартира є його спільною сумісною власністю з ОСОБА_4 , оскільки він та ОСОБА_3 з жовтня 2009 року знаходяться у фактичних шлюбних відносинах та 14 лютого 2014 року у відділі міського секретаря Алізи Фуетес за адресою вул. Ворс, Нью-Йорк, індекс 10013 Сполучені Штати вони зареєстрували шлюб.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ОСОБА_3 у 2017 році, на підставі наступних документів: - акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер б/н, виданий 10.08.2017 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер ЛВ/Р-2-160, виданий 27.06.2012, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 02.10.2017 року, видавник ТОВ «НОВЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ»; - угода, серія та номер б/н, видана 27.06.2012 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - додаткова угода, серія та номер б/н, видана 10.08.2017 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - додаткова угода, серія та номер б/н, видана 10.08.2017 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА» - виписка, серія та номер б/н, видана 10.08.2017 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА»; - перелік осіб, серія та номер б/н, виданий 26.02.2013 року, видавник ТОВ «РЕМСТРОЙ-УКРАЇНА».

14 лютого 2014 року в Офісі міського клерка за адресою: 141 Ворт Стріт, Нью-Йорк, Нью-Йорк 10013, Сполучені Штати, між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, що підтверджується апостильованим свідоцтвом про укладання шлюбу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. від 23 липня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Аналіз норм статей 16, 386, 391 ЦК України свідчить про те, що власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Судом встановлено, що підставою виникнення речового права на квартиру АДРЕСА_1 є договір інвестування, укладений ОСОБА_3 у 2012 році, тобто за два роки до укладання шлюбу, яке відбулось у 2014 році, а відтак, вказане майно не може вважатись об`єктом спільної сумісної власності подоружжя.

Приходячи до такого висновку, суд враховує, що жодних доказів перебування позивача у шлюбних відносинах з ОСОБА_6 з жовтня 2009 року, спільного побуту та бюджету тощо позивачем надано не було, так як і не було надано доказів того, що проплати за вказаним договором інвестування здійснювались після укладення шлюбу між сторонами, або здійснювались особисто позивачем.

Вирішуючи спір по суті, суд не враховує у якості доказу надану представником позивача копію розписки від 10.01.2006 року, згідно якої ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 300 000 гривень на придбання квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , так як дана розписка не свідчить про набуття майна у спільну сумісну власність у розумінні вимог статті 368 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Суд звертає увагу на те, що як на підставу своїх вимог, позивач надав лише свідоцтво про укладання шлюбу, при поданні позовної заяви та протягом розгляду цивільної справи позивач, не скористався своїм процесуальним правом та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом враховані норма ст. 3 СК України, яка вказує, що сім`ю складають особи, які проживають разом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу…, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Суд, вирішуючи справу по суті, вважає, що шлюб це добровільний, рівноправний союз чоловіка та жінки, спрямований на створення сім`ї. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові, солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають однин одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя.

Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де-факто, як відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок поза шлюбом.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того з ким людина має проживати однією сім`єю.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

На думку суду, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, не вірно обрав спосіб захисту своїх прав, оскільки без встановлення факту проживання однією сім`єю не можливо визнати спірну квартиру об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, однак, з такими вимогами позивач до суду не звертався.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частинами 1-3 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У ч. 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Також відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Ян Анатолійович, ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕГУРА-КАПІТАЛ», про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виключення її з постанови про опис та арешт майна боржника від 28 січня 2021 року задоволенню не підлягають, через їх безпідставність та необґрунтованість.

Керуючись, ст.ст. 60,61,69,70,71СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та керуючись ст.ст. 7-13, 76-81, 137, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Ян Анатолійович, ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР АГРАРНИХ СИСТЕМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕГУРА-КАПІТАЛ», про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виключення її з постанови про опис та арешт майна боржника від 28 січня 2021 року відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст рішення складено 22.12.2021 року.