Справа № 344/306/21
Провадження № 2/344/74/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Грегулецької Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що між нею та відповідачем укладено шлюб, який 27.03.2018 року було зареєстровано. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка вказує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося через те, що відповідач її зраджував, бив, не надавав грошові кошти на утримання сім`ї. Між ними склалися неприязні стосунки, а систематичні конфлікти та непорозуміння призвели до припинення подружніх відносин. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим. А тому просила шлюб розірвати, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживання з нею.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 , виданого повторно 30.09.2020 року, сторони 27.03.2018 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2 (а.с. 7).

Від даного шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Позивач стверджує, що причиною розірвання шлюбу є систематичні конфлікти та непорозуміння, відповідач її зраджував, бив, не надавав грошові кошти на утримання сім`ї. Вважає, що примирення та збереження їхньої сім"ї є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати. Неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживання з матір`ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 908,00 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 51, 129 Конституції України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 27.03.2018 року у виконавчому комітеті Радчанської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис за № 2 - розірвати.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживання з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на оплату судового збору у розмірі 908 гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Антоняк