Справа № 137/1520/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судового засідання Голоти О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Вказує, що за життя, ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла йому усе своє майно.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6760 га кадастровий номер 010000095, яка розташована на території Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області та належала її на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №379281 та житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до Літинської ДНК для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено в зв`язку з тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини з покійною матір`ю, а також відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку та житловий будинок.

Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить встановити факт родинних відносин, що покійна ОСОБА_3 була його матір`ю, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,6760 га та право власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Заєць Б.В. в судовому засіданні позовні вимоги з підстав зазначених в позові підтримав повністю і просить їх задовольнити. Суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати його довірителя. Зазначає, що на сьогоднішній день, позивач має намір оформити спадщину, але через відсутність необхідних документів, які підтверджують родинний зв`язок та правовстановлюючих документів, в нотаріальній конторі не може. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду листа про розгляд справи без його участі. У вирішенні питання щодо задоволення позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, покладається на розсуд суду.

Із показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 допитаного в судовому засіданні встановлено, що знають позивача та його покійну матір ОСОБА_3 . Вказали, що син здійснював доглд за нею та похоронив її за власні кошти.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 (а.с.7) його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . В прізвищі містяться виправлення " ОСОБА_7 (і)сьменюк".

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.8) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області за №707 від 24.09.2020 р. (а.с.9) ОСОБА_3 , 1932 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . За даною адресою проживала та була зареєстрована одиноко.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10) 11.09.2020 року здійснена реєстрація спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії Державного актну на право власності на земельну ділянку серії ВБ №379281 (а.с.12) ОСОБА_3 є власником земельної ділянки із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6760 га кадастровий номер 010000095, яка розташована на території Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області, вартість якої відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.13) складає 35044,39 грн.

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 (а.с.14-16) зазначається технічна характеристика житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до довідки Кожухівської сілсьької ради Літинського району Вінницької області за №291 від 01.10.2020 року (а.с.18) ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно записів погосподарської книги, дійсно була власником до дня смерті будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до виписки з погосподарської книги Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області 1991-1995 р.р. за №288 від 01.10.2020 р. (а.с.19) ОСОБА_6 зазначений головою двору, ОСОБА_3 зазначена як дружина.

Відповідно до довідки Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №290 від 01.10.2020 р. (а.с.21) ОСОБА_1 дійсно є сином ОСОБА_3 , він її доглядав і проживав разом з нею.

Із листа Літинського районного відділу державної реєстарції актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (а.с.21) встановлено про наявність актового запису про смерть на гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з про смерть від 04.08.1993 року, складений виконавчим комітетом Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області.

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №986/02-14 від 05 листопада 2020 р. (а.с.22-23) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з відсутністю законних підстав.

Відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст.315 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши письмову позицію відповідача та показання свідків, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за ним право власності на земельну ділянку та житловий будинок, оскільки судом встановлено, що він є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст.315, 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити повністю. Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати у порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,6760 га кадастровий номер 010000095, яка розташована на території Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області та належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати у порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 90,3 кв.м., житловою площею 46,8 кв.м., допоміжною площею 31.0 кв.м., веранду літ. «а1», ганок літ. «.», сарай літ. «Б», погріб з шиєю літ. «В», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.