Справа № 182/3036/20
Провадження № 2/0182/521/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.02.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г., за участю секретаря судового засідання Головащенко В.В. позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянув у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Заяви по суті справи.

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача та просить суд поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , а 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 залишити у власності ОСОБА_2 ; визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля вантажного OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 , а 1/2/ частину автомобіля вантажного OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 , залишити у власності ОСОБА_2 ; виділити ОСОБА_2 в цілому автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 та визнати за ним право власності на нього; стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію в розмірі 74000 грн. за 1/2 частку вартості автомобіля; після виплати грошової компенсації припинити право спільної сумісної власності на автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати(а.с. 2-4).

В обґрунтування позову зазначила, що з 01.08.2003 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , У шлюбі ними було придбано житловий будинокАДРЕСА_1 та автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 . Зазначене майно було зареєстровано за відповідачем. На даний час вони припинили шлюбні відносини та вона звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Між ними виник спір щодо поділу спільного сумісного мана. Оскільки частки у спільному сумісному майні подружжя є рівними, то вона має право на 1/2 частину житлового будинкуАДРЕСА_1 та автомобіля вантажного OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 . Так як автомобіль є річчю неподільною, то просить суд стягнути з відповідача 1/2 частину вартості автомобіля в розмірі 74000 грн. на її користь, визнати право власності на автомобіль в цілому за відповідачем, припинити її право власності на 1/2 частину автомобіля , що ж спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.08.2020 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.39), витребувано відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок та автомобіль(а.с.40,41).

31.08.2020 року по справі постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.51).

30.09.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, який у зв`язку з відсутністю поштових марок в суді та можливості направити судову повістку поштою не був повідомлений про розгляд справи у передбаченому ЦПК порядку, а лише був повідомлений направленням СМС повідомлення про розгляд справи, яке ним було отримано. (а.с.56,57,60).

04.11.2020 року в судове засідання з`явились сторони, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками (а.с.71), розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача.

17.12.2020 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючої судді по справі Багрової А.Г. на лікарняному (а.с.78).

Позиції сторін під час судового розгляду:

23.02.2021 року в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач проти позову в цілому не заперечував, однак пояснив, що дійсно автомобіль використовує тільки він, але сплатити позивачу кошти за 1/2 частку вартості автомобіля в розмірі 74000 грн. не може, в судових дебатах також пояснив, що не згодний з вартістю автомобіля, яка визначена на замовлення позивача.

Судом встановлено.

Сторони 01.08.2003 року зареєстрували шлюб (а.с.5). На даний час подружжя припинило шлюбні відносини, проживають окремо та позивач звернулась з позовною заявою про розірвання шлюбу.

Під час шлюбу за договором купівлі-продажу від 30.11.2006 року подружжя придбало житловий будинок з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11) та 27.07.2012 року придбало автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 (а.с.24,25).

Зазначене майно було зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.11,24,25,46,47).

Відповідно до положень ст. ст. 60, 61, 63, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Отже, ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до ст. 60 СК України воно вважається таким, що належить подружжю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечував, що житловий будинокАДРЕСА_1 та автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя.

А отже, житловий будинокАДРЕСА_1 та автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 належить сторонам на праві спільної сумісної власності в рівних частках.

Таким чином, в рахунок поділу спільного сумісного майна подружжя позивачу можливо виділити 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши іншу 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно роз`яснень, наведених у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 N 11, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Відповідно ч. 3ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників відповідачів по справі.

Отже, оскільки автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 , який є об`єктом спільної сумісної власності подружжя , про що відсутній спір між сторонами, то суд враховує, що звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 має на меті позбутися належної їй частки автомобіля вантажного OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 шляхом спонукання відповідача до виплати грошової компенсації за її частку майна, що підтверджено позивачем в судовому засіданні.

Таким чином, вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину автомобіля, які заявлені одночасно з вимогами про стягнення грошової компенсації на частку у спільній сумісній власності , задоволенню не підлягають.

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки регулюються ст. 364 ЦК України.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, враховуючи, що сторони є суб`єктами спільного сумісного спірного неподільного автомобіля, позивач ОСОБА_1 надала згоду на отримання компенсації за її частку на спірне авто шляхом звернення до суду з відповідними позовними вимогами, внесення останньою грошових коштів на депозитний рахунок законодавством не передбачається.

При цьому суд зауважує, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, необхідно встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок частки у спільному майні та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Аналіз вказаних норм та врахування тих фактів, що спірний автомобіль знаходиться у користуванні відповідача ОСОБА_2 , автомобіль є неподільною річчю, а спільне користування автомобілем, враховуючи взаємовідносини сторін, неможливо, та того факту, що ОСОБА_2 працює і має можливість сплатити ОСОБА_1 компенсацію, і це не становитиме для останнього надмірний матеріальний тягар, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення грошової компенсації за належну їй частку у спільному сумісному майні є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір такої компенсації та вартість 1/2 частки автомобіля, суд виходить із того, що згідно з пунктом 22 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд погоджується з доводами позивача, які підтверджені звітом та висновком про вартість об`єкта оцінки автомобіля від 15.05.2020 року (а.с.15,16) про розмір компенсації у сумі 74000 грн., що складає 1/2 частину дійсної вартості спірного автомобіля, яка складає 148000 грн.

При цьому, доводи відповідача про те, що вартість автомобіля не відповідає дійсній вартості жодним доказом в судовому засіданні не спростовано, будь-яких клопотань з цього приводу відповідачем під час розгляду справи не заявлялось.

Судові витрати.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі в розмірі 1129 грн.50 коп.(одна тисяча сто двадцять дев`ять грн. 50 коп.)

Враховуючи вище викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 76-82 , 89, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши іншу 1/2 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_2 .

Виділити ОСОБА_2 в цілому на праві приватної власності автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 , припинивши право на частку у спільній сумісній власності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості її частки у спільній сумісній власності на автомобіль вантажний OPEL FORD TRANZIT, номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 74000 грн. 00 коп. (сімдесят чотири тисячі грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1129 грн.50 коп.(одна тисяча сто двадцять дев`ять грн. 50 коп.)

В іншому відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 25.02.2021 року.

Дані про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: А. Г. Багрова