справа № 691/63/21
провадження № 2/691/260/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

провівши у підготовчому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовною заявою Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив :

АТ КБ «ПриватБанк» м.Київ звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що відповідач, 23 лютого 2016 року, з метою отримання банківських послуг звернувся із заявою, згідно якої отримав кредитну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 20000 грн.. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору було прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При цьому між сторонами було досягнуто усіх істотних домовленостей щодо порядку та умов виконання кредитного зобов`язання. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 14 жовтня 2020 року має заборгованість в розмірі 10932 грн. 32 коп., яка складається з: 10932 грн. 32 коп. заборгованість за тілом кредиту; 20 грн. 00 коп. заборгованість за поточним тілом кредиту; 10932 грн. 32 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту, для стягнення якої прийнято рішення звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання від 22 жовтня 2020 року про розгляд справи у його відсутності, в якому зазначив що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути судові витрати понесені при зверненні до суду у виді сплати судового збору.

Відповідач, будучи вчасно та належним чином повідомленим про розгляд цивільної справи, шляхом надіслання судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розміщення оголошення про виклик до суду, на офіційному веб-сайті Городищенського районного суду Черкаської області, у судове засідання не з`явився, 09 лютого 2021 року за вх.№545/21 подав письмову заяву про сплату боргу до судового засідання у змісті якої просив розглянути справу у його відсутність.

Неявка учасників справи не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутності.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, клопотання позивача про розгляд у його відсутність, враховуючи належне повідомлення відповідача і зміст поданої ним заяви та довідки від 09 лютого 2021 року №4Н3Т73С573ТLSНІН про відсутність заборгованості, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому судовому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається та підтверджено матеріалами справи, відповідач по справі, звернувся 23 лютого 2016 року із анкетою-заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», позивача по справі, про надання кредиту та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.23), тобто, між сторонами укладено договір, що складається із анкети-заяви позичальника (а.с.23), умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.24) та «Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку», де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом (а.с.25-79), який позивачем був виконаний. Відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував і відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 14 жовтня 2020 року мав заборгованість в розмірі 10932 грн. 32 коп. (а.с.8-13).

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачем у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачем, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, з врахуванням наступного.

Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Із досліджених судом доказів вбачається, що 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне і скорочене найменування позивача з Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (а.с.85). Відповідач по справі, звернувся на підставі анкети-заяви від 23 лютого 2016 року, до позивача та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 20000 грн. (а.с.23). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.23). Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг де зазначено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і в будь-який момент Банк може змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.63 Договору є короткостроковим кредитом, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору. На підставі п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором. Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умовах та Правилах надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни, шляхом використання різних каналів зв`язку. У разі такої незгоди, клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 Договору. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п.2.1.1.12.3. погашення кредиту, здійснювалося шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком та картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Згідно умов договору, відповідач зобов`язувався: на підставі п.2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.3.3 Договору, відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань, згідно п.2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, грошові кошти для здійснення платежу, з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Згідно п.2.1.1.12.7.2 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом, клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору, клієнт сплачує банку пеню в розмірі, зазначеному у тарифах, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.12.11 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором. В редакції «Умов та Правил надання банківських послуг», що почала діяти з 01 березня 2019 року, згідно п.2.1.1.2.12, сторони дійшли згоди, що починаючи з 181 дня, моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для карти «Універсальна» (а.с.24). 09 лютого 2021 року відповідач погасив заборгованість за кредитним договором, шляхом внесення коштів на рахунок позивача і подав довідку (а.с. 112).

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, в той час як відповідач сплатив суму боргу в розмірі 10932 грн. 32 коп., що підтверджується довідкою Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» від 09 лютого 2021 року №4Н3Т73С573ТLSНІН, що вказує на відсутність боргового зобов`язання відповідача перед позивачем, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині відшкодування понесених судових витрат.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Враховуючи те, що у зв`язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 2270,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, суд стягує вищенаведені з відповідача витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України.

Позов підтверджується: копією анкети-заяви ОСОБА_1 від 23 лютого 2016 року; копією розрахунку заборгованості за кредитним договором від 14 жовтня 2020 року; копією виписки по рахунку ОСОБА_1 станом на 16 жовтня 2020 року; копією довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 ; копією довідки про надання кредитної картки ОСОБА_1 ; копією Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» копією «Умов та правил надання банківських послуг»; копією виписки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України від 01 березня 2018 року; копією Статуту АТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) від 14 серпня 2019 року; копією банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року; копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 червня 2018 року стосовно АТ КБ «Приватбанк»; платіжним дорученням №PROM2В53LQ від 22 жовтня 2020 року; платіжним дорученням №ІНВ98В3GI6 від 18 січня 2021 року, довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 09 лютого 2021 року №4Н3Т73С573ТLSНІН.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 141, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» м.Київ, юридична адреса м.Київ вул.Грушевського, №1Д, судові витрати по сплаті судового збору на рахунок № НОМЕР_2 , МФО 305299, Код в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп..

В решті позовних вимог позивача відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи, для відому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко