Справа № 346/4709/21
Провадження № 2/346/1814/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
судді: П`ятковського В.І.,
за участю секретаря: Матушевської Г.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Зазначає, що у вказаному житловому будинку зареєстровані онук та онука ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 .
Яким чином в належному їй будинку зареєстровано відповідача їй не відомо, оскільки він є її сусідом, дозволу на його реєстрацію вона не надавала. Він у вказаному житловому будинку не проживає та ніколи не проживав, не бере участі в його утримання та сплаті комунальних послуг, його особисті речі там відсутні.
Неодноразові спроби вирішити це питання в позасудовому порядку безрезультатні, відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстрації.
В судове засідання позивачка не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій позов із вказаних підстав підтримала, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку за вказаним у позовній заяві місцем проживання.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.
Як видно із досліджених письмових доказів позивачці на праві приватної власності на підставі договору дарування житлового будинку від 27 грудня 2013 року, що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію від 27 грудня 2013 року, належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 52- 54).
Згідно із довідкою виданою Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Коломийської міської ради від 16 вересня 2021 року № 134326 у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10).
Зі слів позивачки відповідач є її сусідом та проживає поруч у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яку успадкував після смерті матері.
Згідно із долученим до матеріалів справи актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 27 вересня 2021 року, комісією за результатом перевірки встановлено, що відповідач за місце реєстрації ніколи не проживав, постійно проживає за іншою адресою (а.с. 15).
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а в житловому приміщенні в якому відповідач продовжує бути зареєстрованим він ніколи не проживав, то суд вважає за можливе позов задовольнити.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 257 ч. 1 п. 5, 264, 265, 268, 280-285, 354, 355 ЦПК України суд,
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 21 грудня 2021 року.
Суддя П`ятковський В. І.