Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

представника позивача адвоката Сененко К.В.

представника відповідача адвоката Гудзь О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 29 жовтня 1996 року, рішенням Виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради № 66 «Передано земельні ділянки у приватну власність і користування» (далі по тексту - Рішення № 66). Пунктом 1 Рішення № 66 передбачено, що: «Передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд/присадибна ділянка/особистого підсобного господарства громадянам згідно з додатком. № 1 та надання в постите користування земельної ділянки згідно з додатком № 2». Згідно додатку № 1 до рішення виконкому № 66 від 29.10.1996 року, отриманого в Архівному відділі Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області,- ОСОБА_1 надано земельну ділянку 0,21 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Після проведення інвентаризації та перейменування вулиць в АДРЕСА_1 стала АДРЕСА_1 .

Згідно даних сільської ради станом на 2003 рік за ОСОБА_1 , 1952 р.н. по Свидівоцькій сільській раді числиться домоволодіння по АДРЕСА_3 , загальною площею 66м2, .житлова 28м2. За домоволодінням числиться земельна ділянка розміром 0,21 га приватизована згідно рішення сесії № 66 від 29.10.1996 року. Державний акт на земельну ділянку не одержано.

11.07.2018 року рішенням Свидівоцької сільської ради № 51-26 на 51 сесії VII скликання надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно н. 1 Рішення № 51-26: «Надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1800 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в межах населеного пункту АДРЕСА_1 ».

Відповідно до довідки № 1550 від 17.07.2018 року, виданої Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради: «Згідно земельно-облікових документів сільської ради за ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради в межах населеного пункту АДРЕСА_1 ».

Виконавчий комітет Свидівоцької сільської ради листом № 02-17/986 від 02.09.2019 року повідомив, що: ОСОБА_1 , було передано в користування земельну ділянку площею 0,21 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

На теперішній час, згідно земельно-облікових даних Свидівоцької сільської ради, у ОСОБА_1 , перебуває у користуванні не приватизована земельна ділянка комунальної власності сільської ради (не є приватною власністю гр. ОСОБА_1 ) площею 0,18 га;

Інформація щодо обставин змін площі земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності гр. ОСОБА_2 , розташована в АДРЕСА_5 та площі земельної ділянки комунальної власності, яка перебуває у користуванні гр. ОСОБА_1 , розташована в АДРЕСА_5 не відома.

Позивач вказує, що Рішенням № 66, ОСОБА_1 передавалася земельна ділянка у приватну власність і користування площею 0, 21 га., а Рішенням № 55-26 надано дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку площею 0,1800 га. Так 21.05.2010 року, рішенням Свидівоцької сільської ради № 40-4 40 сесії V скликання надано гр. ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,2831 га по фактичному користуванню за адресою: АДРЕСА_5 та під час розроблення технічної документації на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_5 інженером-землевпрядником встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_5 , яка приватизована. ОСОБА_2 накладається на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим площа цієї земельної ділянки зменшена до 0,18га.

Крім того, позивач вказує, що в липні 2019 року, вона отримала копію акта визначення та погодження меж земельної ділянки АДРЕСА_5 в натурі від 25.01.2009 року. При його огляді було встановлено, що в графі де вказані прізвище, ім`я та ОСОБА_1 - стоїть не її підпис, а підпис іншої особи.

Використовуючи вищевказаний акт з підробленим підписом позивача ОСОБА_2 збільшив собі площу земельної ділянки, виготовив технічну документацію та приватизував земельну ділянку площею 0.283 І га за адресою: АДРЕСА_5 .

21.08.2019 року, ОСОБА_3 звернулася до Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України «Підроблення документів, печаток» та 31.08.2019 року Черкаським РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області внесено відомовсті до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000919. В межах досудового розслідування призначено почеркознавчу експертизу та судовим експертом Черкаського НДЕКЦ МВС Кононенком В.М. складено висновок від 24.01.2020 року №1/26, яким встановлено, що підпис у акті визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі гр. ОСОБА_2 з суміжними землекористувачами від 25.01.2009 року в графі «Землекористувачі» поряд з рукописним текстом « ОСОБА_1 » виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Проведення ОСОБА_2 приватизації з порушення норм закону, призвело до того, що земельна ділянка позивача не лише зменшилася, а й того, що ОСОБА_1 не може приватизувати земельну ділянку, якою користується безліч років, адже меткі земельної ділянки ОСОБА_2 накладаються на земельне' ділянку ОСОБА_1 .

Враховуючи вище вказані обставини, рішення Свидівоцької сільської ради від 21.05.2010 року № 40-4 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» в частині, що стосується ОСОБА_2 , порушує права ОСОБА_1 як користувача суміжної земельної ділянки, та на оформлення права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідками вказаного рішення сільської ради ОСОБА_2 видано державний акт Серія ЯЛ № 786616 від 26.10.2010 року, належить визнати недійсним та скасувати в судовому порядку, внаслідок визнання недійсним рішення ради, на підставі якого він виданий.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Сененко К.В. вимоги позовної заяви ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гудзь О.С. вимоги позовної заяви ОСОБА_1 не визнав. У задоволенні позову просив відмовити з підстав вказаних у відзиві, який наявний у матеріалах справи. Заяву про призначення у справі земельно-технічної експертизи не підтримав, просив залишити без розгляду.

У судове засідання представник відповідача Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області не з`явився, хоча сільська рада повідомлялася у встановленому законом порядку, про що є підтвердження у матеріалах справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, згідно рішенням Виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради № 66 від 29.10.1996 року «Передано земельні ділянки у приватну власність і користування» (далі по тексту - Рішення № 66). Пунктом 1 Рішення № 66 передбачено, що: «Передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд/присадибна ділянка/особистого підсобного господарства громадянам згідно з додатком. № 1 та надання в постите користування земельної ділянки згідно з додатком № 2». Згідно додатку № 1 до рішення виконкому № 66 від 29.10.1996 року, отриманого в Архівному відділі Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області,- ОСОБА_1 надано земельну ділянку 0,21 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Після проведення інвентаризації та перейменування вулиць в АДРЕСА_1 стала АДРЕСА_1 .

11.07.2018 року рішенням Свидівоцької сільської ради № 51-26 на 51 сесії VII скликання надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно н. 1 Рішення № 51-26: «Надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1800 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться в межах населеного пункту АДРЕСА_1 ».

Відповідно до довідки № 1550 та довідки №1551 від 17.07.2018 року, виданої Виконавчим комітетом Свидівоцької сільської ради: «Згідно земельно-облікових документів сільської ради за ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка площею 0,18 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради в межах населеного пункту АДРЕСА_1 ».

Рішенням Свидівоцької сільської ради від 21.05.2010 року №40-4 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» зокрема ОСОБА_2 у власність надано земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2831га, в тому числі ріллі 0,2831га, забудованих земель - 0,0000га, з них під будівлями - 0,0000га по фактичному користуванню за адресою АДРЕСА_5 ; затверджено технічну документацію по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 , розроблену ТОВ «Геоверв»; земельну ділянку площею 0,2831 га віднесено до категорії сільськогосподарського призначення; доручено регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» заповнити бланки державного акту на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2831 га.; передано технічну документацію із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на постійне зберігання в управління Держкомзему у Черкаському районі Черкаської області; землевпоряднику сільської ради внести зміни в земельно-облікові документи; контроль за виконанням рішення покладено на постійну комісію по узгоджуванню земельних питань, екології та охорони навколишнього природного середовища.

За наслідками вказаного рішення ОСОБА_2 видано державний акт Серія ЯЛ №786616 від 26.10.2010 року.

Твердження позивача що, оформлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 , як суміжного землекористувача з ОСОБА_1 , проведеної на підставі рішення Свидівоцької сільської ради 21.05.2010 року №40-4 призвело до зменшення наданої ОСОБА_1 у користування земельної ділянки рішенням Свидівоцької сільської ради від 29.10.1996 року №66, є необґрунтованим. У рішеннях ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою розміри земельної ділянки для конкретної особи вказуються приблизні. Згідно положень ЗК України точні розміри земельних ділянок визначаються відповідною землевпорядною організацією із закріпленням межових знаків в натурі, з подальшим їх визначенням в проекті відведення земельної ділянки та державному акті. Після оформлення проекту із землеустрою фактичні розміри земельної ділянки можуть відрізнятися від площі, що вказана у рішенні ради, як у більшу так і в меншу сторону, з урахуванням конфігурації земельної ділянки, земельних ділянок суміжних землевласників, тощо.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Згідно ч.1, ч.2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Так, п.в, ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до ч.3 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Щодо посилань позивача на підроблений підпис у акті визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі від 25.01.2009 року, як на підставу задоволення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Наданий позивачем висновок експерта здобутий не в рамках даної цивільної справи, а в рамках кримінального провадження №0000919. Однак, на даний час, вказане кримінальне провадження не закінчене, остаточне рішення по кримінальному провадженню не прийняте. Інших даних, які б свідчили про протилежне, учасниками процесу до суду не надано. Судове рішення не може грунтуватись на припущеннях. Зокрема, оскільки рішення по кримінальному провадженню не прийняте, достовірно не встановлено причетність чи винність зокрема ОСОБА_2 до підроблення підпису в акті погодження меж, не встановлено з якою метою це було зроблено, не надано оцінку отриманому висновку експертизи, в т.ч. у співвідношенні з іншими доказами, не виключена можливість визнання висновку експерта неналежним чи недопустимим доказом, призначення повторної чи додаткової експертизи по даному питанню, тощо. Вирішення вказаних питань не є предметом розгляду даної справи.

В даному випадку має значення хто саме допустив підроблення підпису позивачки у акті погодження меж, з яких мотивів це було зроблено та до яких наслідків це призвело. Факт внесення відомостей до ЄРДР досудових розслідувань про кримінальне правопорушення від 24.04.2019 року, факт проведення слідчих дій, та проведення почеркознавчої експертизи з отриманням вищевказаного висновку експерта - не є підтвердженням порушення законодавства саме гр. ОСОБА_2 щодо оформлення своєї земельної ділянки та не є безумовною підставою для скасування рішення ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , в серпні 2018 року розпочато роботи по виготовленню технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 площею 0,1800 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . За матеріалами польових вимірів складено кадастровий план земельної ділянки, акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі межових знаків на зберігання по фактичному користуванню. Зазначені матеріали передано замовнику для погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами, сільською радою. Під час погодження виявилося, що має місце перетин земельної ділянки із суміжною земельною ділянкою, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_2 , кадастровий номер: :04:004:0186.

Надану позивачем технічну документацію щодо відведення земельної ділянки позивача суд вважає недостатньо обґрунтованою та не повною для задоволення позовних вимог чи для того, щоб суд зробив висновок про порушення прав позивача зі сторони відповідача. Відповідна земельно-технічна експертиза по справі не проводилась, клопотань щодо цього позивач не подавав. Спеціаліст ОСОБА_6 по справі не допитувався для з`ясування обставин щодо складення ним технічної документації позивача (зокрема щодо питань: накладення земельної ділянки позивача на земельну ділянку відповідача; чи можливо зміщення меж земельної ділянки позивача в інший бік, чи не відбулось зміщення меж земельної ділянки позивача за рахунок інших (не ОСОБА_2 ) суміжних землевласників, які межові знаки, тимчасові чи постійні, встановлені і розділяють земельні ділянки позивача і гр. ОСОБА_2 , як вони встановлені: зі згоди, чи без згоди обох сторін, тощо), клопотань щодо його допиту учасниками процесу не подавалось. Відповідно, суд вважає неналежним доказом по справі надану позивачем технічну документацію, оскільки виконавець вказаних документів, на відміну від експерта, не приводився до присяги та не попереджався про кримінальну відповідальність у встановленому законом порядку. Вказана технічна документація була отримана на замовлення однієї сторони, за її плату, із формулюванням питань однією стороною.

У матеріалах справи немає підтверджуючих документів того, що ОСОБА_2 порушив межі чи зайняв частину виділеної позивачу земельної ділянки, тобто саме за рахунок земельної ділянки позивача ОСОБА_1 землекористувач ОСОБА_2 збільшив фактичний розмір своєї земельної ділянки у порівнянні із розміром виділеним сільською радою.

Відповідач ОСОБА_2 оформив право власності на свою земельну ділянку значно раніше від моменту оформлення технічної документації на землю позивачем. І на даний час земельна ділянка позивача не приватизована і не сформована. З матеріалів справи не вбачається і накладення земельних ділянок сторін відповідно до державних актів, оскільки державного акту на землю позивачем ОСОБА_1 не оформлено. У відповіді ФОП ОСОБА_6 від 20.05.2020р. (а.с.69) вказано, що на пропозицію прийняти координати суміжної земельної ділянки гр. ОСОБА_1 не погоджується, так як це приведе до зменшення ділянки, передбаченої до передачі їй у приватну власність.

Суд при вимрішенні даного спору також враховує судову практику Верховного суду України, а саме рішення Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 681/1039/15-ц, постанова ВСУ від 03.07.2019р. у справі №467/1637/16ц щодо питання погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами.

Відповідно до ч.1 та ч.5, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1- ч.3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, фактично позовні вимоги гуртуються на припущеннях позивача, тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.78, 158, 198 Земельного кодексу України, ст. ст. 263, 265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради №40-4 від 21.05.2010р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» в частині, що стосується надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 0,2831га, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ №786616, скасування державної реєстрації - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений 25 лютого 2021 року.

Суддя: О. М. Суходольський