Дата документу 22.12.2021
Справа № 501/3357/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму та обсягу природного газу, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось АТ «Одесагаз» з позовом (а.с.2-6) до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Одесагаз» вартість необлікованого обсягу природного газу в розмірі 104878,07 грн., витрати на проведення експертизи лічильника в сумі 3685,20 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є абонентом АТ "Одесагаз" та споживачем природного газу.

17 січня 2019 року під час здійснення контрольного огляду вузлів обліку природного газу у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , - було виявлено порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, а саме, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ газоспоживання, про що був складений акт та протокол щодо направлення ЗВТ та пломб на експертизу, згідно з яким лічильник газу типу Elster BK G-4T, заводський №7552264, 2013 року виготовлення, демонтовано та направлено на експертизу.

25 січня 2019 року була проведена експертиза лічильника газу за участю відповідача. Згідно Акта №15 експертизи ЗВТ та пломб від 25.01.2019 р. позивачем було виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та порушення цілісності заводського тавра на ЗВТ.

06 лютого 2019 року відбулося засіданні комісії Чорноморського УЕГГ АТ "Одесагаз" та, враховуючи виявлене несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, визначена сума донарахування 104878,07 грн.

Позивач зазначає, що станом на день подання позову вартість необлікованого об`єму природного газу в сумі 104878,07 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 3685,20 грн. відповідачем не сплачені, що стало підставою для подання позову до суду.

Відповідач проти заявлених вимог заперечував, просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідач в судове засідання також не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, враховуючи письмові заяви, наявні у справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з`ясування і доведеність, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

По справі судом встановлено наступні фактичні обставини.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1 .

17 січня 2019 року ПАТ "ОДЕСАГАЗ" на об`єкті за вказаною адресою було здійснено демонтаж побутового лічильника газу типу Elster G4 заводський № 7552264. За наслідками демонтажу було виявлено порушення, а саме: підозра у несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ (а.с.10, 57).

25 січня 2019 року комісією ПАТ "Одесагаз" було проведено експертизу ЗВТ та пломб, складено відповідний акт №15, згідно якому встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: порушена цілісність заводського тавра на ЗВТ. Лічильник газу типу Elster BK G-4Т заводський № 7552264 визнано непридатним до подальшої експлуатації (а.с.12, 58).

06.02.2019 року відбулося засідання комісії Чорноморського УЕГГ з приводу розгляду акту про порушення побутовим споживачем. Так, комісією ОСОБА_2 06.02.2019 р. було прийнято рішення у формі протоколу засідання комісії № 104 про складення акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (а.с.13, 59).

Сама вартість за період часу з липня 2018 року по січень 2019 року включно розрахована згідно акту-розрахунку № 104 від 06.02.2019 р., і складає в загальній сумі 104878,07 грн., який зареєстровано за вих.№ 91від 20.02.2019 р. (а.с.14, 61).

Не погоджуючись з висновками комісії ПАТ «Одесагаз» ОСОБА_1 звернувся до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з метою проведення експертного дослідження вказаного вище лічильника газу.

Згідно висновків експертного дослідження №7-Т/58-Ф від 25.04.2019 р. цілісність пломби відлікового механізму лічильника газу «Eltser» ВК G-4Т №7552264, наданого на дослідження, не порушена. Сліди пошкоджень сторонніми предметами на поверхнях пломби та поверхнях суміжних до неї деталей, які б вказували на пере пломбування пломби відлікового механізму наданого на дослідження лічильника газу відсутні. На зовнішніх і внутрішніх поверхнях корпуса та деталей відлікового механізму лічильника газу, наданого на дослідження, пошкоджень залишених сторонніми предметами, не виявлено. Спосіб нанесення тавр на пломби відлікових механізмів наданого на дослідження лічильника газу «Eltser» ВК G-4Т № 7552264 та лічильника газу «Eltser» ВК- G4Т № 7566352 (зразок), однаковий (обтискання з нанесенням тавр). На зовнішніх і внутрішніх поверхнях корпусу лічильника газу, різьбах патрубків та вальцювального обода лічильника газу, наданого на дослідження, слідів пошкоджень сторонніми предметами, не виявлено. У корпусі лічильника газу сторонніх предметів також не виявлено (а.с.63-76).

Правовідносини між споживачем (позивачем) та постачальником газу (відповідачем) врегульовані Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕ від 30 вересня 2015року №2494 (станом на момент виникнення таких правовідносин) надалі за текстом рішення - Кодекс, положеннями Цивільного Кодексу України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Пунктом 2 глави 1 Розділу 6 Кодексу передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної мережі (далі ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498.

Згідно пункту 4 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу. В пункті 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до пунктів 1-4 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до пункту 6 глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в яку було запаковано ЗВТ та/або пломбу.

Після зовнішнього огляду пакувального пакета (тари) комісією перевіряються:

1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в протоколі;

2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених у протоколі;

3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ;

4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ;

5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ;

6) наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ;

7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації;

8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ;

9) відповідність втручань в роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

На думку суду, аналіз зазначеної норми свідчить про те, що склад вказаного порушення може мати місце за наявності певних складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу.

Суд вважає, що за відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15, Постанові Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 909/869/16, постанові від 24.10.2018 року у справі № 914/2384/17, в яких суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.ст.10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 ст.77 ЦПК України закріплено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Нормами ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд бере до уваги, що акт № 15 експертизи ЗВТ та пломб від 25 січня 2019 року проведено безпосередньо стороною позивача, яка в даному випадку є зацікавленою особою. Крім того, в наданому позивачем акті експертизи взагалі відсутнє будь-яке обґрунтування, на підставі якого комісія дійшла відповідних висновків, що унеможливлює суду об`єктивно встановити наявність факту несанкціонованого втручання відповідача в роботу ЗВТ.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку що Акт №15 експертизи ЗВТ та пломб від 25.01.2019 року є недопустимим доказом та відхиляє його, та, як результат, усі акти, складені позивачем на підставі висновків експертизи газового лічильника.

Інших доказів на підтвердження факту несанкційованого втручання в роботу ЗВТ та порушення цілісності заводського тавра на ЗВТ позивачем не надано.

В свою чергу, висновком експертного дослідження №7-Т/58-Ф, складеним 25.04.2019 року Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України, спростовано факт втручання в роботу газового лічильника.

Крім того, відсутні докази того, що внаслідок пошкодження ЗВТ (лічильника газу) витрати (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковувалась або обліковувалась некоректно.

За таких підстав, суд критично ставиться до висновків, викладених позивачем в прийнятих ним рішеннях. Такий висновок є хибним та не підкріплений жодним належним та допустимим доказом, який міг би свідчити про наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ з боку відповідача, отже, відсутній сам факт можливості того, що комерційним вузлом обліку не обліковувалися, чи обліковувалися частково, чи з порушенням законодавства, витрати (споживання) природного газу, та немає даних про інші дії, що призвели б до викривлення даних обліку природного газу, в зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, то судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого об`єму та обсягу природного газу, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 22 грудня 2021 року.

Суддя