Справа № 761/4207/21
Провадження № 2/761/6154/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення страхового відшкодування, 3% річних, інфляційних витрат, пені та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення страхового відшкодування, 3% річних, інфляційних витрат, пені та моральної шкоди, згідно з яким просив суд: стягнути з Відповідача на користь Позивача страхове відшкодування, 3 % річних, пеню, інфляційне збільшення боргу та моральну шкоду в сумі: 83 123,25 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.05.2020 року о 14 год. 28 хв., водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Дачія» реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Києві по пр-ту Перемоги, 80, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження вищевказаним автомобілям, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо- транспортної пригоди за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА». Відповідачем було здійснено часткову виплату суми страхового відшкодування в розмірі 28 110,68 грн., у результаті чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

04.02.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

27.10.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

26.11.2021 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо відзиву, в яких позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо вимоги позову про стягнення страхового відшкодування, судом встановлено наступне.

16.05.2020 р. в м. Києві на пр. Перемоги сталась дорожньо-транспортна пригода за участю чотирьох транспортних засобів:

- автомобіля «Jeep Cherokee» р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 ;

- автомобіля «Chevrolet Evanda» р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ;

- автомобіля «Dacia Sandero» р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 ;

- мотоцикла «Kawasaki» р/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 .

Винними у вчиненні вказаної ДТП визнано водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Вищенаведені обставини підтверджуються довідкою Національної поліції, схемою місця ДТП, постановами Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2020 р. у справах № 761/15994/20 та № 761/15991/20.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/2274384 від 29.12.2019 р.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 142512381 від 03.04.2020 р.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників ТЗ регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

19.05.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до АСК «ОМЕГА» з повідомленням про настання страхового випадку.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно п. 34.3 ст. 34 Закону, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий мас право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З метою визначення розміру збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Evanda» р/н НОМЕР_2 , Страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , який у визначений Законом строк, 27.05.2020 р. здійснив огляд пошкодженого автомобіля.

За результатами проведеної оцінки було складено Звіт № 24/06/20 від 15.06.2020 р., згідно якого: ринкова вартість а/м «Chevrolet Evanda» р/н НОМЕР_2 до моменту пошкодження становить 115 188,79 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 204 367,82 грн.

В свою чергу, позивачем було здійснено замовлення Звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 06/85.05.20 від 28.05.2020 р. Відповідно до Звіту, вартість матеріального збитку автомобіля марки «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 дорівнює ринковій вартості КТЗ до пошкодження та складає 114 251 грн. 40 коп. Ринкова вартість автомобіля марки «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_2 після пошкодження (вартість залишків) склала 15 794 грн. 82 коп.

Отже, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди складає: 98 456 грн. 5.3 коп., (114 251,35 грн. - 15 794,82 грн.) де:

114 251,35 грн - ринкова вартість КТЗ до пошкодження;

15 794,82 грн. - ринкова вартість КТЗ в пошкодженому стані;

98 456,53 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

19.07.2020 р. Позивачем було надіслано через сервіс «Укрпошта» заяву на виплату страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що залишок несплаченого страхового відшкодування має наступний вигляд:

98 456,53 - 28 110,68 = 70 345,85, де:

-98 456, 53 грн. - різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди;

-28 110, 68 грн. - часткова виплата страхового відшкодування.

Ст. 30 Закону встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Враховуючи висновки, отримані у Звіті № 24/06/20 від 15.06.2020 р., автомобіль «Chevrolet Evanda» р/н НОМЕР_2 відновлювати економічно недоцільно, такий ТЗ вважається фізично знищеним, а розмір відшкодування визначається на підставі п. 30.2 ст. 30 Закону, як різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

На замовлення АСК «ОМЕГА» аварійним комісаром ОСОБА_5 було складено Звіт № 24/06/20 від 01.07.2020 р., згідно якого ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля «Chevrolet Evanda» р/н НОМЕР_2 складає 58 967,44 грн.

Враховуючи положення ст. 34 Закону, Страховик вчасно направив свого представника для визначення розміру збитків, отже у Позивача були відсутні підстави для залучення оцінювача ОСОБА_6 . Відповідно, не може бути прийнятий до уваги Звіт № 06/85.05.20 від 28.05.2020 р., складений на замовлення ОСОБА_1 .

Висновок про правильне застосування вищевказаних норм Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» викладено в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 301/1075/15-ц. Зокрема, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що страхова компанія у передбачений Законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Позивач не набув правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди. На підставі зазначеного, суд поклав в основу рішення звіт про вартість матеріального збитку, замовником якого була страхова компанія.

Таким чином, розмір страхового відшкодування був визначений Відповідачем на підставі Звіту № 24/06/20, виконаного ФОП ОСОБА_5 .

Крім того, згідно п. 36.3 ст. 36 Закону, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Отже, розмір страхового відшкодування, належного до сплати Позивачу, був визначений наступним чином: 115 188,79 грн. (вартість ТЗ до пошкодження) - 58 967,44 грн. (вартість пошкодженого ТЗ) / 2 (кількість винуватців ДТП) = 28 110,68 грн.

Виплата страхового відшкодування у вказаному розмірі була здійснена 20.11.2020 р., що підтверджується платіжним дорученням № 2951 та визнається Позивачем.

Таким чином, зобов`язання з виплати страхового відшкодування були виконані Відповідачем в повному обсязі, в розмірі шкоди, оціненої Страховиком у порядку, передбаченому Законом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено імперативний обов`язок щодо доказування і подання доказів у цивільному процесі, а саме зазначеною нормою вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із вказаної норми ст. 81 ЦПК України, зокрема, вбачається, що обов`язок доведення полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, які орієнтовані на те, щоб скласти певне позитивне враження у суду про юридичні обставини у справі. Обов`язок доведення зумовлюється настанням для особи несприятливих правових наслідків у разі невиконання або неналежного його виконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по доведенню фактів, якими вона обґрунтовує свої вимоги, тобто, якщо позивач не доведе підстави позову, то суд відмовить у його задоволенні.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року: за ч. 4 статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Враховуючи викладене, вимога Позивача про стягнення з АСК «ОМЕГА» страхового відшкодування в розмірі 70 345,85 грн. є незаконною та необгрунтованою, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення страхового відшкодування.

Щодо вимоги позову про відшкодування 3 % річних, пені та інфляційного збільшення боргу, судом встановлено наступне.

Позивач зазначив, що оскільки відповідач відшкодував частково страхове відшкодування, то розрахунок штрафних санкцій: пені, 3 % річних та інфляційного збільшення боргу має обраховуватися починаючи з 20.11.2020 р. (день доплати страхового відшкодування) по 28.01.2021 р. (дата звернення з позовом до суду).

На підставі викладеного, 3 % річних, пеня та інфляційне збільшення боргу, що має бути стягнено з відповідача:

-3% річних - 404,07 грн.

-пеня - 1 616,26 грн.

-інфляційне збільшення боргу - 757,07 грн.

Загальна сума - 2 777,40 грн.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Керуючись частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Оскільки вимога щодо стягнення 3 % річних, пені та інфляційного збільшення боргу є похідною від основної вимоги щодо стягнення страхового відшкодування, в її задоволенні слід також відмовити.

Щодо вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням страховиком зобов`язань за договором страхування, суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов`язальними. У випадку порушення зобов`язання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК). Зокрема, можливість відшкодування моральної шкоди передбачена у відносинах у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, ст. 26-1 Закону встановлено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже право на відшкодування моральної шкоди в рамках Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має виключно особа, яка зазнала ушкодження здоров`я під час ДТП.

Матеріали справи не містять доказів завдання шкоди здоров`ю Позивача внаслідок ДТП 16.05.2020 р. Крім того, Позивачем не зазначено, з яких міркувань він виходив, оцінюючи моральну шкоду саме в такому розмірі, та якими доказами це підтверджується.

Обґрунтовуючи право на відшкодування моральної шкоди порушенням Страховиком цивільно-правового договору, Позивач помилково вважає, що відносини сторін підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Пункт 5 частини першої статті 4 Закону «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 22 закону «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 закону «Про захист прав споживачів», споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

ОСОБА_1 не укладав з ПрАТ «АСК «ОМЕГА» договорів страхування, тобто не придбавав послугу страхування у Відповідача. Такою особою є страхувальник за полісом № АО/2274384 - ОСОБА_7 .

Отже Позивач не є споживачем фінансових послуг АСК «ОМЕГА», тому не має права на відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з вищевикладеного вимога про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід відмовити у стягненні судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» про стягнення страхового відшкодування, 3% річних, інфляційних витрат, пені та моральної шкоди,- відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: