С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
________________________________________________________________________________________
Провадження 2-з/760/1405/21
У Х В А Л А

І. Вступна частина

21 грудня 2021 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Коробенко С.В. розглянув заяву представника Позивача - ОСОБА_1 - про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Толока» та ОСОБА_3 , Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Фірма «Фундамент» про визнання рішення про розірвання договору незаконним, витребування майна з чужого незаконного володіння.

ІІ. Описова частина

В провадженні судді Солом`янського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Толока» та ОСОБА_3 , Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Фірма «Фундамент» про визнання рішення про розірвання договору незаконним, витребування майна з чужого незаконного володіння.

08 грудня 2021 року представник Позивач подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач обгрунтовує свій позов наступним.

27 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛОКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір про участь у фонді фінансування будівництва №214-2 (Договір №214-2).

На виконання умов договору на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛОКА» 28 березня 2017 року було перераховано та прийнято Управителем сума грошових коштів 270500,00 гривень.

30 березня 2017 року було перераховано остаточну суму грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛОКА», а саме: 435582 (чотириста тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) гривні 40 копійок.

Після отримання грошових коштів в повному обсязі у сумі 706082,40 гривень, Відповідачем 1 було видано Позивачу Свідоцтво про участь у ФФБ виду А №214-2 від 30 березня 2017 року. Тобто, Позивачем сплачено 100% загальної проектної площі.

29 серпня 2019 року об`єкт було введено в експлуатацію, а саме: видано Сертифікат Серії ІУ №95, яким Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.

Позивач вказує, що Відповідач-1 в односторонньому порядку розірвав договір та згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №279661557, 02 жовтня 2019 року між Відповідачем-1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ТА ГРОШІ» було укладено Договір про участь у Фонді фінансування будівництва №214-2.

Позивач звертає увагу суду, що Лист №б/н щодо розірвання Договору №241-2 із ОСОБА_2 датовано 01 листопада 2019 року, тобто через місяць після нібито укладення Договору з іншим Довірителем.

Такі факти свідчать, на думку Позивача, про те, що Договір №214-2 із Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ТА ГРОШІ» було укладено «заднім числом».

Враховуючи, що Позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором про участь у фонді фінансування будівництва від 27 березня 2017 року № 214-2, він вважає, що рішення від 01 листопада 2019 року прийняте Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТОЛОКА» про припинення управління майном та відкріплення від ОСОБА_2 об`єкта інвестування є незаконним та таким, що порушує права Позивача у частині належного та добросовісного виконання ним умов договору.

При цьому, як зазначає Позивач, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №27966155, право власності за ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ТА ГРОШІ», було зареєстровано 21.01.2020 о 15:21:33. а відомості внесені до реєстру 23.01.2020 о 21:48:02, тобто в іншу дату та позаробочий час.

Такі обставини були предметом розгляду Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 17.07.2020 за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 26.06.2020, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.06.2020 за №18412-33-20.

Наказом Міністерства юстиції від 07.08.2020 за №2679/5 скарга ОСОБА_2 від 26.06.2020 року була задоволена частково та скасовано Рішення від 23.01.2020 №50788144, прийняте Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем.

Розуміючи, що дії по реєстрації права власності за ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ТА ГРОШІ» незаконні, під час слухання скарги в Міністерстві юстиції України ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ТА ГРОШІ» прийняло рішення про відчуження квартири, а саме 07.07.2020 на підставі Договору купівлі-продажу, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук Оленою Борисівною, квартиру було переоформлено на ОСОБА_4 .

З огляду на неправомірність реєстрації у реєстрі речових прав права власності за ТОВ «ПРАВО ТА ГРОШІ» то подальшого його скасування, Позивач вважає, що Договір купівлі - продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ТА ГРОШІ» та ОСОБА_4 від 07.07.2020, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук Оленою Борисівною та, в подальшому, Договір купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 12.06.2021 року, що посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міндель Іриною Валеріївною - є нікчемними правочинами на підставі ст. 228 ЦК України.

Саме з вказаних підстав Позивач оскаржує неправомірне розірвання Договору про участь у фонді фінансування будівництва №214-2 та витребуває у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

З огляду на той факт, що спірна квартира після оспорюваного позивачем одностороннього розірвання договору неодноразово відчужувалася за для уникнення передачі її законному власнику, Позивач вважає, що подальші аналогічні дії, спрямовані на перехід права власності до третіх осіб, можуть зробити неможливим виконання Рішення суду про визнання рішення про розірвання договору незаконним, витребування майна з чужого незаконного володіння, а тому Позивач просить накласти арешт на спірну квартиру.

ІІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими Позивачем вимогами.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між Позивачем та Відповідачем-1 в межах даної справи є правомірність одностороннього розірвання Відповідачем Договору від 27 березня 2017 року про участь у фонді фінансування будівництва №214-2, об`єктом інвестування за яким є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що внаслідок прийняття Відповідачем-1 оспорюваного рішення про розірвання договору з Позивачем, новий договір щодо того ж об`єкту інвестування було укладено з ТОВ ЮК «ПРАВО І ГРОШІ», і в подальшому на вказаний об`єкт нерухомості за вказаним товариством було оформлено право власності.

Після того право власності на квартиру було відчужене на користь ОСОБА_3 .

Порушуючи перед судом питання про розгляду спору між сторонами, Позивач, вважаючи свої права на отримання у власність об`єкту інвестування згідно з договором №214-2 від 27.03.2017 порушеними, ставить вимоги спрямовані на захист такого права.

Суд вважає, що накладення арешту на спірну квартиру, і таким чином - збереження незмінності титульного власника на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_1 , сприятиме ефективному та оперативному розгляду справи, дозволить уникнути необхідності залучення нових учасників в справі у випадку подальшого відчуження квартири, що у повній мірі відповідатиме завданням інституту забезпечення позову, покликаного на усунення обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Такий захід забезпечення позову як накладення арешту на квартиру, на переконання суду, є адекватним, співмірним заявленим вимогам, та не буде надмірно обмежувати права титульного власника на користування квартирою.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст.149-150, 153, 353, 354 ЦПК України, суд ухвалив:

1.Заяву задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 .

2.Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом 3 років.

3.Позивач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Толока», адреса: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1, ;

Відповідач-2: ОСОБА_3 , відома адреса: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Фірма «Фундамент», адреса: м. Київ, вул.Раїси Окіпної, 4-Б, .

Суддя: