Провадження № 2-з/201/336/2021
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

до подання позову

09 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник визначив заінтересованими особами ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У поданій заяві ТОВ «Вердикт Капітал» просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яким є квартири за адресами:

- АДРЕСА_1 , власник - ОСОБА_2 ;

- АДРЕСА_2 , власник - ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви ТОВ «Вердикт Капітал», що заява про забезпечення позову подається до подачі позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 (треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, визнання права та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, 04.06.2007р. між ЗАТ «Агробанк» і ОСОБА_5 укладено договір про надання кредитної лінії № 43.840.07.03 з лімітом кредитування 408 613,00 дол. США.

04.06.2007р. з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ЗАТ «Агробанк» і ОСОБА_4 укладено іпотечний договір № 43.840.07.03.1, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому первісний кредитор змінився на ПАТ «Платинум Банк».

У зв`язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Платинум Банк» 10.08.2012р. звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до іпотекодавця ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 201/405/2013), а також із позовом до ОСОБА_5 (справа № 175/3902/13-ц), Позовні вимоги обох позовів задоволено, звернуте стягнення на предмет іпотеки.

Разом із цим, при розгляді справи № 175/3902/13-ц судом першої інстанції частково задоволено зустрічний позов в частині розірвання договору іпотеки та виключення запису про іпотеку з реєстру іпотек. В подальшому вказане рішення в частині припинення іпотеки, скасовано. Проте у проміжок часу між винесенням оскаржуваного рішення і його скасуванням, іпотекодавець ОСОБА_4 з метою ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань та відповідальності і звернення стягнення на предмет іпотеки, внесла відомості про припинення іпотеки до відповідного реєстру, а в подальшому і відчужила квартиру третій особі.

В подальшому спірна квартира відчужувалась декілька разів, останнім власником квартири став ОСОБА_3 .

У зв`язку із чим ПАТ «Платинум Банк» у 2018 році звернувся вже до ОСОБА_3 із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 201/12349/18). У забезпеченні позову судом було відмовлено, що потягло відчуження ОСОБА_3 вказаної квартири за безвідплатним договором дарування на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_2 , а в подальшому і до поділу вказаної квартири та виділення з неї двох окремих об`єктів нерухомого майна.

В результаті, штучно створюваних перешкод, у реалізації іпотекодержателем свої прав, останній був позбавлений можливості реалізувати своє, надане законом, прав на звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідні рішення судів долучаємо у додатках до цієї заяви.

У зв`язку із запровадженням ліквідаційної процедури ФГВФО ПАТ «Платинум Банк» відступив TOB «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, а ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2020р. замінено позивача в справі про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення судових витрат та замість ПАТ «Платинум Банк» залучено позивачем ТОВ «Вердикт Капітал».

На сьогоднішній день записи про обтяження нерухомого майна іпотекою поновлені не були, наслідком чого стало відчуження в процесі розгляду справи № 201/12349/18 предмету іпотеки за безвідплатним договором дарування близьким родичам іпотекодавця ОСОБА_3 та його подальший поділ між малолітніми ОСОБА_2 і ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Через відсутність обтяження квартира змінила вже декілька власників, що тягне за собою несприятливі наслідки, у майбутньому може нівелювати винесене у цій справі рішення.

На задоволенні поданої заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник наполягає.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Процесуальний порядок арешту майна полягає у виявленні майна, його опису, опечатуванні та передачі його на зберігання.

Заявником не обґрунтовано необхідність обрання саме арешту, як виду забезпечення позову, враховуючи, що арешт заявник просить накласти на два об`єкта житлової нерухомості (квартири). При цьому, застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на два вищевказаних об`єкта нерухомого майна може призвести до негативних незворотніх наслідків для власників цього майна.

Наявність у відповідачів майна, яке належить їм на праві власності, не є безумовною підставою для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб. До того ж арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Окрім того, за правилами пп. 5 -7 ст. 151 ЦПК України з аява про забезпечення позову подається повинна містити: 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, до заява про забезпечення позову заявник не надав відомостей, які потрібні для забезпечення позову, зокрема, не вказав ціну майбутнього позову, на зазначив про пропозицію заявника щодо зустрічного забезпечення, не надав рішень суду у справах № 201/405/2013, № 175/3902/13-ц).

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що зазначений заявником вид забезпечення позову стосовно вказаного вище нерухомого майна є неспівмірним із заявленими позовними вимогами, а також заявником не доведено відповідними доказами доцільність застосування забезпечення позову до відкриття провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «Вердикт Капітал» (заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заявник не позбавлений можливості звернення до суду з іншої заявою про забезпечення його позову, з обранням іншого, співмірного, виду забезпечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Наумова