Ухвала

25 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 450/1437/19

провадження № 61-1811ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Кам`янко-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Щур Тарас Васильович, ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі продажу в частині, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області

від 02 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 30 квітня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Кам`янко-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Щур Т. В., реєстровий номер 940,

у частині зазначення покупцем за даним договором ОСОБА_2 .

Визнано ОСОБА_1 покупцем за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 квітня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Кам`янко-Бузького районного нотаріального округу Львівської області

Щур Т. В., реєстровий номер 940.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0836 га, кадастровий номер :09:000:0180, для ведення садівництва, розташовану у с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, реєстровий номер об`єкту нерухомості 36, придбану за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 30 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янко-Бузького районного нотаріальним округу Львівської області Щур Т. В., реєстровий номер 940.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 червня 2020 року скасовано.

Постановлено нове судове рішення, яким в задоволенні позову

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Кам`янко-Бузького районного нотаріального округу Львівської області

Щур Т. В., ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору купівлі продажу

у його частині, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся

з касаційною скаргою до Верховного Суду на постанову Львівського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року (надійшла до суду 03 лютого

2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 05 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху

з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга відповідно до статті 389 ЦПК України та доплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

24 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 05 лютого 2021 року, квитанція про сплату судового збору у розмірі 4 693,60 грн та уточнена касаційна скарга.

Однак, вимоги ухвали Верховного Суду від 05 лютого 2021 року не були виконані в повному обсязі.

В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що підставами касаційного оскарження є пункт 4 частини 2 статті 389 ЦПК України, частина третьої статті 411 ЦПК України.

У випадку, якщо заявник посилається у касаційній скарзі, як на підставу касаційного оскарження, на частину третю статті 411 ЦПК України, то заявник зобов`язаний вказати конкретні докази, на підставі яких суд встановив обставини, що мають суттєве значення, та обґрунтувати, чому ці докази заявник вважає недопустимими, виходячи з положень статті 78

ЦПК України, або які саме клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд необґрунтовано відхилив.

Однак, вказані вимоги заявником не дотримані.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду

від 05 лютого 2021 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 05 лютого 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць