У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху

25 лютого 2021 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Ромазан Л.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого судом 27 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області із заявою від 23 лютого 2021 року про перегляд заочного рішення, ухваленого судом 27 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, виходячи із наступного.

При поданні такої заяви заявник судовий збір не сплатив, при цьому просить звільнити його від його сплати на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Для підтвердження наявності, на його думку, пільги щодо сплати судового збору, ОСОБА_1 долучив копію посвідчення серії НОМЕР_1 про те, що він є інвалідом третьої групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Перевіривши матеріали справи та доводи щодо звільнення від сплати судового збору, приходжу такого висновку.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 7 Постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснив, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

З доданої скаржником копії посвідчення вбачається, що останній має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ч. 2 ст.22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється чинність цього Закону, звільняються від плати за оформлення документів, юридичні консультації, а також від судових витрат, пов`язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.

Згідно із ч. 3 ст. 18 цього закону ветеранам війни, постраждалим учасникам Революції Гідності, які мають право на одночасне отримання посвідчення учасника бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасника війни та постраждалого учасника Революції Гідності, видається лише одне посвідчення за їхнім вибором.

В свою чергу, до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни (ст. 4 Закону).

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що ветерани війни, учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як інвалідів війни, учасників бойових дій.

Даний позов про визнання особи такою, що втратила рпаво на користування жилим приміщенням, не стосується його соціальних прав, як інваліда війни.

З урахуванням вищевикладеного, вважаю, що даний спір не стосується захисту права позивача, як учасника інваліда війни, а тому підстав для звільнення його від сплати судового збору не вбачаю.

Відповідно до ч.6 ст.285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Так, згідно із ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 не сплатив судового збору, який складає 454 грн.

Таким чином, заява про перегляд заочного рішення подана з порушенням ст.177, ст.285 ЦПК України.

Згідно з ч.8 ст.285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185, ст.285ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухваленого судом 27 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням залишити без руху.

Повідомити заявнику ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки заяви, у десятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути її заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: