Дата документу 25.02.2021 Справа № 330/390/17
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 330/390/17 Головуючий у 1-й інстанції: Куценко О.О.
Провадження №22-з/807/4/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

25 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Подліянової Г.С., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за заявою про ухвалення додаткового рішення Кирилівської селищної ради у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна та визнання права особистої власності на спільне сумісне майно подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна та визнання права особистої власності на спільне сумісне майно подружжя.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна та визнання права особистої власності на спільне сумісне майно подружжя, задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на нерухоме майно спортивно-оздоровчий комплекс, який складається з: двоповерхової будівлі А-2, загальною площею 125,4 кв. м (основна площа 74,8 кв. м, допоміжні 50,6 кв. м) перший поверх площею 62,7 кв. м (основна площа 37,4 кв. м, допоміжна площа 25,3 кв. м, другий поверх площею 62,7 кв. м (основна площа 37,4 кв. м, допоміжна площа 25,3 кв. м) з терасою а-2; двоповерхової будівлі Б-2, загальною площею 125,4 кв. м (основна площа 74,8 кв. м, допоміжні 50,6 кв. м) перший поверх площею 62,7 кв. м (основна площа 37,4 кв. м, допоміжна площа 25,3 кв. м, другий поверх площею 62,7 кв. м (основна площа 37,4 кв. м, допоміжна площа 25,3 кв. м) з терасою б-2; двоповерхової будівлі В-2, загальною площею 218,8 кв. м (основна площа 130,00 кв. м, допоміжні 88,8 кв. м) перший поверх площею 109,4 кв. м (основна площа 65,0 кв. м, допоміжна площа 44,4 кв. м), другий поверх площею 109,4 кв. м (основна площа 65,0 кв. м, допоміжна площа 44,4 кв. м) з терасою в-2, розташовані на земельній ділянці, площею 0,1262 га, кадастровий номер :11:001:0226, за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року апеляційну скаргу керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, задоволено.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2017 року у цій справі скасовано та прийнято постанову наступного змісту:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна та визнання права особистої власності на спільне сумісне майно подружжя.

До Запорізького апеляційного суду надійшла заява Кирилівської селищної ради про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не прийнято рішення по одній з позовних вимог. (т.2 а.с. 62-66).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2020 року заяву про ухвалення додаткового рішення Кирилівської селищної ради у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна та визнання права особистої власності на спільне сумісне майно подружжя, залишено без руху та надано термін протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків та надання до Запорізького апеляційного суду заяви про ухвалення додаткового рішення належної якості. (т.2 а.с. 81-82).

Вказану ухвалу було направлено на адреси Кирилівської селищної ради (Приморський бульвар,1 смт Кирилівка, Мелітопольський район, Запорізька область) та її представника, адвоката Зубанич О.Ю. (вул. Центральна,113 смт Якимівка, Мелітопольський район, Запорізька область), зазначені при зверненні з заявою про ухвалення додаткового рішення. (т.2 а.с. 83).

Згідно поштового повідомлення про вручення за трек-номером:110, що міститься в матеріалах справи, 05 січня 2021 року ОСОБА_4 особисто отримав ухвалу про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без руху, що підтверджено його особистим підписом на поштовому повідомленні. (т. 2 а.с.84).

Крім того, згідно поштового повідомлення про вручення за трек-номером: 056, що міститься в матеріалах справи, 12 січня 2021 року представник Кирилівської селищної ради, за довіреністю, Мажара, особисто отримав ухвалу про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без руху, що підтверджено його особистим підписом на поштовому повідомленні. (т. 2 а.с.85).

Беручи до уваги вищезазначене, у визначений судом термін та до теперішнього часу заявником не виконано вимоги зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановленої статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з іншої.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стосовно питання доступу до суду Європейський суд з прав людини у справі "МПП "Голуб" проти України" зазначає, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань.

Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

У рішенні "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року Європейський суд з прав людини нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, в діях апелянта вбачається ухилення від виконання вимог суду.

За таких обставин, заяву про ухвалення додаткового рішення Кирилівської селищної ради у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна та визнання права особистої власності на спільне сумісне майно подружжя, необхідно визнати неподаною та повернути на підставі ч.1,3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Керуючись ч.3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про ухвалення додаткового рішення Кирилівської селищної ради у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна та визнання права особистої власності на спільне сумісне майно подружжя, - визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.С. Подліянова