Єдиний унікальний номер справи 183/5212/14
Провадження № 6/183/115/21

У Х В А Л А
16 лютого 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Майної Г. Є.,
з участю секретаря судового засідання Волошиної А. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення дубліката виконавчого документа до виконання,-
04 лютого 2021 року ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" звернулося до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої заявник посилається на те, що 09 жовтня 2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області у справі № 183/5212/14 ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Комерційний банк "Надра" заборгованість у розмірі 2 162 049,85 грн. та судові витрати. На виконання зазначеного рішення суду були виготовлені виконавчі листи.
17 липня 2020 року між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" укладено договір № GL48N718070_I_3 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" набуло право грошової вимоги у тому числі і за кредитним договором, укладеним з боржником.
Додав, що на даний час жодного виконавчого провадження з виконання зазначеного рішення суду не відкрито, виконавчі листи ним, як новим кредитором, отримані не були, вважає, що останні втрачені при пересиланні, а тому вважає, що строк пред`явлення виконавчих листів ним пропущено із поважних причин, з цих підстав, посилаючись на вимоги ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 433, 442 ЦПК України, заявник просить суд замінити сторону стягувача у виконавчих листах № 183/5212/14, виданих на виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості і поновити строк пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому на підставі ч. 3 ст. 433, ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд заяви за їх відсутності.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суд дійшов до таких висновків.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року, ухваленим заочно у цивільній справі № 183/5212/14, позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за кредитним договором № 837433/ФЛ від 02 липня 2008 року в розмірі 184 888,56 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного банку України (станом на 14 липня 2014 року за 1 долар США 11,6938 гривні) складає 2 162 049 (два мільйони сто шістдесят дві тисячі сорок дев`ять) гривні 85 копійок, яка складається з наступного:

- заборгованості за сумою кредиту 86267,90 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 1008799,58 гривень;

- заборгованості по процентам 79042,39 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 924305,90 гривень;

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості 10839,05 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 126749,68 гривень;

- штрафу за невиконання зобов`язань за Кредитним договором 8739,22 доларів США, що у перерахунку за офіційним курсом Національного Банку України складає 102194,69 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В 02 липня 2008 року, встановивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» із початковою ціною продажу, яку буде визначено за згодою між позивачем і відповідачем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. (а.с. 37-43).

Зазначене рішення суду набрало законної сили та на виконання останнього були виготовлені виконавчі листи, які представник стягувача отримав 26 січня 2016 року про що свідчить відповідна розписка.

Відповідно до даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо боржника фізичної особи ОСОБА_1 , виконавчі листи на виконанні не перебувають.

Судом установлено, що між ПАТ КБ "Надра" та ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" укладено договір № GL48N718070_I_3 купівлі-продажу майнових прав від 17 липня 2020 року, відповідно до якого та згідно з додатком № 1 до нього, право грошової вимоги, у тому числі і за кредитним договором № 837433/ФЛ від 02 липня 2008 року, а також за договором іпотеки № 835721/ФЛ-З від 02 липня 2008 року, укладених з ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (а.с. 78-79, 80-81).

Заявник, звертаючись до суду із цією заявою зазначає причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, як відсутність виконавчих документів.

Статтею 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Так, на момент купівлі у ПАТ "Комерційний банк "Надра" 17 липня 2019 року права вимоги, у тому числі і за договорами, укладеними з ОСОБА_1 , строки пред`явлення виконавчого документу сплили, крім того, після такої купівлі пройшло більше року, що свідчить про відсутність належної зацікавленості стягувача у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, а тому, ураховуючи висновки суду про неповажність причин пропуску строків для пред`явлення виконавчого документу до виконання, у задоволені заяви в цій частині належить відмовити.

Разом з тим, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи з пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, через що припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 442 ЦПК України за заявою сторони про таку заміну.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Статтею 18 ЦПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 905/1956/19 від 26 червня 2019 року, у статті 1 Закону № 1404-VIII виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі "Матківська проти України" (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Згідно із частиною першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З наведеного нормативного визначення випливає, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Процесуальний закон та закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, наприклад, у зв`язку з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

За таких обставин, розгляд цивільної справи № 183/5212/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки на теперішній час завершений, дані правовідносини регулюються ст. 442 ЦПК України, суд вважає можливим задовольнити заяву ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" у цій частині, надавши йому статус стягувача в частині вимог до боржника ОСОБА_1 , що відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 433, 442, 353, п. 17.4 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення дубліката виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у виконанні рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року у цивільній справі № 183/5212/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (, місцезнаходження за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 15) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 49089, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 16 лютого 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна