ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Територіальна громада м. Кривого Рогу, в особі Криворізької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року, яке постановлено суддею Алексєєвим О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення суду складено 30 січня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Криворізької міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 раптово померла її мати ОСОБА_4 , що стало для позивача нервовим потрясінням.

Спадкоємцями після смерті матері ОСОБА_4 є позивач та її батько ОСОБА_5 . Після смерті матері та проведення її поховання стан здоров`я позивача значно погіршився, вона весь час хворіла, перебувала в незадовільному стані та потребувала постійного лікування, перебувала на стаціонарному лікуванні, через що вчасно не звернулась до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Потім позивач доглядала та допомагала своєму батьку ОСОБА_5 , якому в 2015 року проведено операцію та ампутовано кінцівку, внаслідок чого останній потребував постійного догляду та допомоги, та ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача помер. Останній за життя склав заповіт на позивача. Після смерті батька позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як після матері так і після батька.У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 2 частку житлового будинку, що є спадковим майном, після смерті матері ОСОБА_4 позивачу було відмовлено, з підстав пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщини.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просила суд надати їй додатковий строк 1 місяць для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши причину пропуску цього строку поважною.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та її представник посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставлять питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_2 є особою, яка не була залучена до участі у справі, як власник спірного майна, в той час як рішенням суду порушені її права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, та таким, що ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального законодавства, тому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву позивача на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 12).

Позивач 12 жовтня 1990 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 13).

14 червня 1984 року ОСОБА_5 уклав договір купівлі-продажу, на підставі якого придбав кам`яний житловий будинок з господарськими побудовами, розташований на земельній ділянці розміром 2086 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

18 березня 1988 року ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 11).

18 квітня 2003 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Убієнних Л.М., відповідно до якого заповів ОСОБА_1 належний йому житловий будинок з господарчими будівлями і земельною ділянкою, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.19)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с. 9).

17 червня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали спадковий Договір посвідчений державним нотаріусом П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В., відповідно до якого, ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 стає набувачем житлового будинку з господарчими будівлями і земельною ділянкою, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 94).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (а.с.10).

Постановою державного нотаріуса П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори від 17 листопада 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , оскільки не доведено документально факт проживання спадкоємиці із спадкодавицею на день смерті останньої і неподання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк (а.с. 17,53).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті матері, оскільки після смерті матері та проведення її поховання стан здоров`я позивача значно погіршився, вона весь час хворіла, перебувала в незадовільному стані та потребувала постійного лікування, перебувала на стаціонарному лікуванні, через що вчасно не звернулась до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Потім позивач доглядала та допомагала своєму батьку ОСОБА_5 , якому в 2015 року проведено операцію та ампутовано кінцівку, внаслідок чого останній потребував постійного догляду та допомоги, та ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача помер. .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач надала суду належні та допустимі докази поважності причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Як зазначено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон чи договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилалася на те, що після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого на земельній ділянці, розміром 2086 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який був набутий у спільну сумісну власність матері позивача ОСОБА_4 та батька позивача ОСОБА_5 (а.с.14-15).

Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 1984 року батько позивача ОСОБА_5 уклав договір купівлі-продажу, на підставі якого придбав кам`яний житловий будинок з господарськими побудовами, розташований на земельній ділянці розміром 2086 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14-15).

Батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 18 березня 1988 року (а.с. 11).

За життя ОСОБА_5 18 квітня 2003 року склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Убієнних Л.М., відповідно до якого заповів ОСОБА_1 належний йому житловий будинок з господарчими будівлями і земельною ділянкою, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.19)

Разом з тим, 17 червня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали спадковий Договір посвідчений державним нотаріусом П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В., відповідно до якого, остання після смерті ОСОБА_5 стає набувачем житлового будинку з господарчими будівлями і земельною ділянкою, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 94).

Отже, у даному випадку справа ОСОБА_2 , відповідно до спадкового Договору, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В., набула права власності після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з господарчими будівлями і земельною ділянкою, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Однак, суд першої інстанції цих обставин не врахував і розглянув справу за участю відповідача Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Криворізької міської ради, яка не є належною стороною в спорі.

Разом з тим, ОСОБА_2 , не була залучена до участі у справі, як належний відповідач.

Пунктами 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Таким чином, заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

При цьому слід зауважити, що на стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Оскільки позивач не пред`явила позов до належного відповідача, а ухвалене рішення у справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_2 , рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, як передчасне.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Криворізької міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: