КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4971/2021
справа №760/6034/16-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Букіної О.М.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" про стягнення боргу,-

встановив:

В березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ "Траєкторія" 1 260 670,85 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що 14 лютого 2014 року між Кредитною спілкою "КС Володар" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ДЗ-1324.3, з відповідними додатковими договорами, згідно із яким позичальник отримав кредит у розмірі 587058,32 грн. на строк, що не перевищує 60 місяців, до 14 лютого 2019 року, за користування якими зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 25% річних.

Кредитні зобов`язання забезпечені порукою ТОВ "Траєкторія", згідно із договором поруки №1324.3-п від 14 лютого 2014 року, та порукою ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП", згідно із договором поруки №1-10/14п від 01 жовтня 2014 року.

Вказує, що 28 жовтня 2014 року поручитель ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" погасило заборгованість позичальника у розмірі 1 230 411,49 грн., відповідно до поручителя перейшло право вимоги на вказану суму.

02 грудня 2014 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" та ОСОБА_3 укладено Договір про відступлення права вимоги №02-1/12 від 02 грудня 2014 року за договором поруки №1-10/14п від 01 жовтня 2014 року за кредитним договором №ДЗ-1324.3 від 14 лютого 2014 року, відповідно до якого останній набув право вимоги до позичальника у сумі 779565,61 грн.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просив стягнути зазначену суму, а також 481105,24 грн. пені.

У позові одночасно зазначає, що звертається із вимогами, поряд із сумою боргу по кредиту та пенею, про стягнення також суми інфляційних втрат.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ТОВ "Траєкторія" заборгованість за договором про відступлення права вимоги №02-1/12 від 02 грудня 2014 року за договором поруки №1-10/14п від 01 жовтня 2014 року за кредитним договором №ДЗ-1324.3 від 14 лютого 2014 року в розмірі 1 260 670,85 грн. Стягнуто судовий збір в розмірі 3445 грн. з кожного.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що додатковий договір №3 від 05 березня 2014 року до договору поруки №1324.3-п та додатковий договір №4 від 07 березня 2014 року до договору поруки №1324.3-п містять підроблений його підпис.

Посилається на відсутність у справі доказів про наявність у нього заборгованості в розмірі 2 180 963,77 грн., 1 230 411,49 грн., 779565,61 грн. Вказує, що коштів не отримував.

Зазначає, що ОСОБА_2 не може бути кредитором, оскільки відступлення прав кредиторів за кредитними договорами на користь фізичних осіб, які не можуть бути фінансовими установами, не допускається.

Посилається на те, що не був повідомлений про заміну кредитора, а надані докази про направлення такого повідомлення не містять відомостей про вручення.

Вказує, що ОСОБА_2 не надав належних доказів про оплату за придбання права вимоги, а ті, що є з різних причин (відсутність підпису працівника банку, відбитків печаток, мають ознаки підроблення документів) не можливо уважати належними доказами.

Вказує на те, що позивач звернувся до суду із пропуском позовної давності, зокрема і щодо пені.

Зазначає, що розмір заборгованості не доведений, проценти нараховані після направлення вимоги про дострокове погашення, при цьому сума 779565,61 грн. у розрахунку заборгованості вказана як проценти.

Представником позивача ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу. Посилається на те, що твердження скаржника про неналежність йому підпису на договорах ґрунтуються на припущеннях. Вказує, що позивач на законних підставах набув право вимоги та сплатив вартість набутих прав. Щодо доводів про позовну давність вказує, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Бобровська А.О. доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Овсій Д.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обов`язковості договірних зобов`язань та, установивши, що позичальник їх не виконує, дійшов висновку про стягнення суми боргу на користь особи, яка набула права вимоги.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

З матеріалів справи убачається, що 14 лютого 2014 року між Кредитною спілкою "КС Володар" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №ДЗ-1324.3 із змінами та доповненнями, згідно якого позичальник отримав кредит на загальну суму 587058,32 грн., зі сплатою відсотків за його використання з розрахунку нарахування 25% річних на строк, який не перевищує 60 місяців, до 14 лютого 2019 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 14 лютого 2014 року між Кредитною спілкою "КС Володар" та ТОВ "Траєкторія" укладено договір поруки №1324.3-п, згідно умов якого поручитель зобов`язалася перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору.

Окрім того, з метою забезпечення кредитного договору, 01 жовтня 2014 року між Кредитною спілкою "КС Володар" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" укладено договір поруки №1-10/14п, згідно умов якого поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору.

28 жовтня 2014 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" погасило заборгованість в сумі 1 230 411,49 грн.

28 жовтня 2014 року ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" направила ОСОБА_1 повідомлення про виконання зобов`язання відповідно до договору поруки.

02 грудня 2014 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" та ОСОБА_2 укладено договір про відступлення права вимоги № 02-1/12 за договором поруки № 1-10/14п від 01.10.2014 року за кредитним договором №ДЗ-1324.3 від 14.02.2014 року.

08 грудня 2014 року ОСОБА_2 направив позичальнику повідомлення про заміну кредитора, вказавши договірну вартість права вимоги 779 565 грн.61 коп.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_2 надано копії договорів з додатками, а також копії розрахункових документів, відповідність яких оригіналам засвідчено особисто позивачем.

Заперечуючи проти вимоги, відповідач, зокрема, посилається на те, що додатковий договір №3 від 05 березня 2014 року до договору поруки №1324.3-п та додатковий договір №4 від 07 березня 2014 року до договору поруки №1324.3-п містять підроблений його підпис, а фінансові документи викликають сумніви.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, позивача зобов`язано надати оригінали документів, завірені копії яких ним подані на підтвердження позовних вимог.

В судовому засіданні представником позивача надані та досліджені апеляційним судом оригінали таких документів, копії яких містяться у справі:

- кредитний договір №ДЗ-1324.3 від 14 лютого 2021 року та додаток №1 до нього, що укладені між КС "Володар" та ОСОБА_1 (том 1 а.с.8-10);

- додатковий договір №4 від 07 березня 2014 року, яким внесено зміни в основний договір, укладений між КС "Володар" та ОСОБА_1 (том 1 а.с.17);

- договір поруки №1324.3-п від 14 лютого 2014 року, проте без останньої сторінки з підписами, укладений між КС "Володар", ТОВ "Траєкторія" та ОСОБА_1 (том 1 а.с.18);

- додатковий договір №2 від 05 березня 2014 року до договору поруки, укладені між КС "Володар", ТОВ "Траєкторія" та ОСОБА_1 (але без останньої сторінки) (том 1 а.с.19);

- повідомлення ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" від 28 жовтня 2014 року на ім`я ОСОБА_1 , у якому відправник посилається на те, що товариство виступило поручителем, погасило заборгованість в сумі 1 230 411,49 грн. і тепер просить відшкодувати витрати у зв`язку із цим (том 1 а.с.21);

- договір поруки №1-10/14п від 01 жовтня 2014 року, що укладений між КС "Володар" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" (том 1 а.с.22);

- договір про відступлення права вимоги №02-1/12 від 02 грудня 2014 року за договором поруки №1-10/14п від 01 жовтня 2014 року, що укладений між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" та ОСОБА_3 . Сума відступлення 779565,61 грн. (том 1 а.с.23);

- акт приймання-передачі від 02 грудня 2014 року до договору про відступлення права вимоги №02-1/12, що укладений між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" та ОСОБА_3 (том 1 а.с.24);

- повідомлення ОСОБА_3 від 08 грудня 2014 року на ім`я ОСОБА_1 , у якому відправник посилається на відступлення права вимоги на суму 779565,61 грн. і тепер просить погасити цей борг (том 1 а.с.25).

Не були надані оригінали таких документів:

- додатковий договір №1 від 14 лютого 2014 року до кредитного договору №ДЗ-1324.3 від 14 лютого 2021 року, що укладений між КС "Володар" та ОСОБА_1 (том 1 а.с.11);

- додатковий договір №2 від 28 лютого 2014 року до кредитного договору №ДЗ-1324.3 від 14 лютого 2021 року, що укладений між КС "Володар" та ОСОБА_1 (том 1 а.с.12);

- додаток №2 від 28 лютого 2014 року до кредитного договору №ДЗ-1324.3 від 14 лютого 2021 року, що укладені між КС "Володар" та ОСОБА_1 (том 1 а.с.13-14);

- додатковий договір №3 від 05 березня 2014 року до кредитного договору №ДЗ-1324.3 від 14 лютого 2021 року, що укладений між КС "Володар" та ОСОБА_1 (том 1 а.с.15-16);

- виписка по рахунку ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" у ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" за період з 15 по 28 жовтня 2014 року із даними про сплату на користь КС "Володар" заборгованості за договором поруки за ОСОБА_1 (том 1 а.с.20).

При цьому, відповідно до акта приймання-передачі від 02 грудня 2014 року до договору про відступлення права вимоги №02-1/12, що укладений між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" та ОСОБА_3 , останньому передано документи, які засвідчують дійсність права вимоги та інформацію, яка важлива для його здійснення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 5 статті 95 ЦПК України унормовано, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях ( електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно частини 6 статті 95 ЦПК України якщо подано копію ( електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копрії ( електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Ураховуючи, що відповідач заперечує свій підпис надодатковому договорі №3 від 05 березня 2014 року до договору поруки №1324.3-п та додатковому договорі №4 від 07 березня 2014 року до договору поруки №1324.3-п, оригіналів цих додаткових договорів не надано, отже ці докази не беруться судом до уваги.

Окрім того, судом не беруться до уваги дані виписки по рахунку ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СМАРТ ГРУП" у ПАТ "Комерційний банк "Стандарт" за період з 15 по 28 жовтня 2014 року щодо сплати на користь КС "Володар" заборгованості за договором поруки за ОСОБА_1 , оскільки оригіналу цієї виписки не надано та в іншій спосіб не доведено виконання такої фінансової операції.

На підтвердження факту перерахування коштів ТОВ "Фінансова компанія "Смарт Груп" ОСОБА_2 надано копії квитанцій до прибуткового касового ордера №290 від 15 травня 2015 року на суму 149800 грн.; №291 від 18 травня 2015 року на суму 135390 грн.; №294 від 27 квітня 2015 року на суму 100000 грн.; №295 від 28 квітня 2015 року на суму 99495 грн. ( том 1 а.с. 110)

Вказані копії квитанції не засвідчені належним чином, оригіналів цих квитанції також представлено не було.

Окрім того, позивачем надано ряд платіжних доручень про перерахування коштів ТОВ "ФК "Смарт", а саме від 27 липня 2016 року на суму 80 грн.; від 27 липня 2016 року на суму 11800 грн.; від 04 грудня 2014 року на суму 40000 грн.; від 05 грудня 2014 року на суму 50000 грн.; від 05 грудня 2014 року на суму 50000 грн.; від 08 грудня 2014 року на суму 50000 грн.; від 08 грудня 2014 року на суму 50000 грн.; від 11 грудня 2014 року на суму 43000 грн. (том 1 а.с. 111-118).

Поряд з цим, вказані платіжні доручення не містять ані підпису, ані печатки банку, які підтверджували б виконання цих банківських операцій, в платіжних дорученнях посилання на договір від 14.10.2014 року, який в матеріалах справи відсутній та дата укладення якого не кореспондується з обставинами цієї справи.

Відтак вказані вище дані квитанції та платіжних доручень не мають доказового навантаження і такі докази до уваги судом не приймаються.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належність, допустимість, достовірність та достатність доказів унормовано статтями 77-80 ЦПК України.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін з дотриманням принципу диспозитивності статті 12,13 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року у справі №761/38133/19 вказано, зокрема, на таке: Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Ураховуючи наведене вище, слід дійти висновку, що позивачем не доведено факт набуття права вимоги до позичальника, протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і дослідженим доказам у їх сукупності.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 141 ЦПК України із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат підлягає стягненню 10335 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Траєкторія" про стягнення боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10335 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова