П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року місто Київ

справа № 753/16663/20

провадження №22-ц/824/2552/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Акцент Банк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства « Акцент Банк», скорочена назва АТ «А-Банк»,

на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Сирбул О.Ф.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року позивач АТ «Акцент Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що 21 травня 2018 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору № SAMABWFC6 та отримання кредитної картки На підставі Анкети - Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов договору.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, зобов`язання свої за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, станом на 14 вересня 2020 року її розмір становить 32270 грн.71 коп., з яких 14957 грн.65 коп. - заборгованість за кредитом, 17313 грн.06 коп. - заборгованість по відсоткам а користування кредитними коштами.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2020 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «А-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, АТ «А- Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції , задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права. Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що боржник користувався кредитом, що свідчить про те, що боржник ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, факт ознайомлення відповідача з Умовами і Правилами також підтверджується його підписом в анкеті - заяві. Крім того, позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто відповідач погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів (ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України - фактичне прийняття пропозиції до укладення договору дією) і вже повинен сплачувати проценти. Також апелянт посилається на те, що в даному випадку до матеріалів справи додано не Тарифи із сайту Банку (як зазначив суд), а Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко оговорені всі умови кредитування, строки, процентна ставка, та інше. Паспорт продукту підписано боржником і саме він підтверджує оформлення даного виду кредиту відповідачем, відкриття йому відповідного рахунку та отримання обслуговуючої (кредитної) картки.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 21 травня 2018 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «А-Банку.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 14 вересня 2020 року утворилась заборгованість у сумі 32270 грн.71 коп., яка складається із: 14957 грн.65 коп. - заборгованості за тілом кредиту та 17313 грн.06 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду кредитного договору, а зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у А-Банку» не вбачається жодної інформації, яка б свідчила про укладення саме кредитного договору, в ній не міститься інформації про його істотні умови, анкета - заява не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, розмір встановленого кредитного ліміту, не зазначено в анкеті-заяві типу та строку дії картки та інших істотних умов, які є обов`язковими при укладенні кредитного договору. Також суду не надано доказів, що підтверджують, що саме з такими Тарифами обслуговування кредитних карт, що додані позивачем до позовної заяви, був ознайомлений відповідач, що саме ці тарифи застосовуються до кредитної картки, наданої відповідачу. Крім того, позивачем не надано суду відповідних доказів, що підтверджують факт отримання відповідачем картки, не надано будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, типу картки, дату вручення картки відповідачеві, повідомлення йому пін-коду. Не містять матеріали справи й визнання такого факту відповідачем. Позивачем не було надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості. Розрахунок заборгованості сам по собі не може бути належним та допустимим доказом її наявності та розміру, а також доказом на підтвердження укладення кредитного договору.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

В частинах 1 та 2 статті 207 ЦК України закріплено, що правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частино 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля. Перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Яко договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що сторони, крім Анкети - заяви, 21 травня 2018 року підписали також Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с.6-7), в якому визначили: тип кредитного продукту - картка «Універсальна», тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія ( ліміт) з пільговим періодом використання; сума кредиту до 50000 грн., строк кредитування - 240 місяців, мета отримання кредиту на споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту - кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановлення кредитного ліміту а кредитну картку, процентна ставка базова 3,9% в місяць (46,8% річних), тип процентної ставки - фіксована; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,8% у місяць - збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості ( у випадку наявності простроченої заборгованості); порядок повернення кредиту - щомісячно до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості. Відповідач особисто поставив підпис у паспорті, погодившись, таким чином, з викладеними у паспорті умовами договору, факт чого ним спростований не був.

Зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції про недоведеність факту укладення між сторонами кредитного договору є помилковим, оскільки наданими позивачем письмовими доказами підтверджується факт досягнення між банком та ОСОБА_1 домовленості щодо істотних умов договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як убачається з наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості, банком нараховувалися відсотки у розмірі, визначеному умовами договору.

Відповідачем не заперечується укладання кредитного договору з АТ «Акцент-Банк» та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього заборгованості по кредитному договору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки висновки суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за укладеним між ними договором не відповідають обставинам справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 14957 грн.65 коп., заборгованості за відсотками в сумі 17313 грн.06 коп.

Зважаючи, що вимоги АТ «А-Банк» підлягають задоволенню, на його користь з відповідача ОСОБА_1 відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 2102 грн., за подання апеляційної скарги - 3153 грн.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно з п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України є малозначною, і в силу вимог п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України ухвалене у цій справ апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) -г) п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства « Акцент Банк» - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074 м.Дніпро, вул. Батумська, б. 11, рах. № НОМЕР_2 (для погашення заборгованості), рах.№ НОМЕР_3 (для відшкодування судових витрат) , МФО 307770) заборгованість за кредитним договором в сумі 32270 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 5255 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус