ПОСТАНОВА

Іменем України

16 лютого 2021 року м. Кропивницький

справа № 401/492/20

провадження № 22-ц/4809/284/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.,

за участі секретаря Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач Фермерське господарство «Дрозди»,

відповідачі Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_1 ,

третя особа - Омельницька сільська рада Онуфріївського району Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2020 року у складі судді Лях М.М. і

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року Фермерське господарство «Дрозди» (далі ФГ «Дрозди») звернулось до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області), Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі ДП «Центр державного земельного кадастру»), ОСОБА_1 та просило:

-визнати недійсним результати земельних торгів у формі аукціону № 40425, проведених 07 листопада 2019 року організатором земельних торгів ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, виконавцем ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Кіровоградської регіональної філії, з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, площею 21,8976, кадастровий номер :02:000:9062 у формі протоколу від 07 листопада 2019 року (лот № 40425);

-визнати недійсним договір оренди землі № 445/57-19-ДО від 07.11.2019 про оренду земельної ділянки для сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Онуфріївського району Кіровоградської області, площею 21,8976 га, кадастровий номер :02:000:9062.

Позовна заява мотивована тим, що ФГ «Дрозди» за життя належало ОСОБА_2 , який був його головою і засновником.

Фермерське господарство було створене, у тому числі, на підставі права постійного користування земельною ділянкою на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області площею 40,0 га, наданою ОСОБА_2 у безстрокове та безоплатне користування для ведення селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом.

Спадкоємець ОСОБА_2 , син померлого ОСОБА_2 , отримав спадщину після смерті свого батька, до якої входять права власника ФГ «Дродзи».

Відповідно до Статуту фермерського господарства до його земель належать землі, що є у приватній власності, засвідчені відповідним державним актом на право приватної власності на землю; землі, що є у безстроковому користуванні фермерського господарства відповідно до державного акту на право користування землею.

Позивач зазначає, що ним за цільовим призначенням, на належних правових підставах використовується земельна ділянка площею 40,0 га, яка складається з земельних ділянок № НОМЕР_1 площею 18,1 га та № НОМЕР_2 площею 21,9 га, та відсутні обставини, на підставі яких право користування вказаною земельною ділянкою у ФГ «Дрозди» було припинено.

Однак, незважаючи на вказані обставини, відповідач земельну ділянку площею 40,0 га, яка складається із земельних ділянок площею 21,9 га та площею 18,1 га включено для продажу (оренди) на земельних торгах.

ФГ «Дрозди» дізналось з офіційного сайту ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області про оголошення земельних торгів аукціону № 20956 по земельній ділянці площею 21,8976, кадастровий номер :02:000:9062 (лот № НОМЕР_3 ).

Керівник ФГ «Дрозди» подала документи для участі в аукціоні, проте не була ознайомлена виконавцем з будь-якими умовами проведення земельних торгів.

Ліцитатором під час проведення торгів було здійснено усі дії, передбачені ст. 137 ЗК України, щодо прийняття документів ФГ «Дрозди» для участі у торгах, прийняття реєстраційного та гарантійного внеску від позивача для участі у торгах, реєстрацією його учасником у день проведення торгів, видачею керівнику таблички з номером учасника.

Однак після початку торгів оголосили про не допуск керівника позивача до участі у торгах, у зв`язку з тим, що ФГ «Дрозди» було визнано переможцем електронних торгів 24.07.2019 на електронному майданчику ДП СЕТАМ по даній земельній ділянці, однак відмовилося від укладання договору.

Внаслідок зазначеного, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області було прийнято наказ про анулювання результатів торгів.

Зокрема, ФГ «Дрозди» був підписаний протокол за результатами торгів від 24.07.2019, а на електронні торги від 27.07.2019 був виставлений лот № 35364 натомість на торги 07.11.2019 був виставлений лот № 40425.

Згідно оголошення про проведення аукціону № 20956 по лоту № 40425 відсутня інформація, що цей аукціон є повторним, адже земельні торги 27.07.2019 проводилися у електронному вигляді на електронному майданчику ДП "СЕТАМ.

Наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградської області від 25.07.2019 № 746 «Про анулювання результатів земельних торгів у формі аукціону» не містить відомостей про переможця торгів № 18394, які відбулися 24.07.2019.

Крім того, з тексту п. 2 резолютивної частини зазначеного наказу, вирішено «провести повторні електронні торги» не раніше ніж через місяць і не пізніше ніж через шість місяців з дня проведення попередніх електронних земельних торгів.

Спірні земельні торги 07.11.2019 не можуть вважатися повторними, оскільки у порядку визначеному Земельним Кодексом України, земельна ділянка кадастровий номер :02:000:9062 на земельний аукціон не виставлялася.

Не відповідає дійсності інформація, що ФГ «Дрозди» відмовилося від підписання договору оренди за результатами торгів від 24.07.2019, адже за результатами проведених торгів від 24.07.2019 позивачем був підписаний протокол, шляхом накладання електронного цифрового підпису.

У послідуючому у електронний кабінет надійшов бланк договору від 24.07.2019, який не підписаний орендодавцем, а ні у паперовому форматі, а ні шляхом накладання електронного цифрового підпису, а надсилання бланку договору, який не містив електронного цифрового підпису, позбавило можливості ФГ «Дрозди» перевірити електронний підпис на чинність сертифікату.

Крім того, лист № 02-1/1335 від 06.11.2019 не є рішенням про не допуск учасника ФГ «Дрозди» до проведення земельних торгів 07.11.2019, оскільки зі змісту вказаного листа не вбачається, ким було прийняте таке рішення, а лист підписаний Директором філії В.Марченко, який за відсутності порядку та умов проведення земельних торгів не мав покладених на нього повноважень, шодо оголошення про не допуск позивача до спірних торгів.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2020 року позов задоволено.

Визнано недійсними результати земельних торгів у формі аукціону № 40425, проведені 07 листопада 2019 року організатором земельних торгів ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, виконавцем ДП "Центр державного земельного кадастру" в особі Кіровоградської регіональної філії, викладені у формі протоколу від 07.11.2019 з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області площею 21,8976 га кадастровий номер :02:000:9062.

Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 07 листопада 2019 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 , об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 21,8976 га кадастровий номер :02:000:9062, яка розташована на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області.

Рішення суду мотивоване тим, що допущені під час проведення торгів порушення ЗК України, призвели до порушення прав фермерського господарства «Дрозди» як потенційного учасника цих торгів, який виявив бажання прийняти участь в таких торгах у спосіб, передбачений главою 21 ЗК України.

Суд першої інстанції виходив з того, що допущення порушень зменшило можливість участі в торгах потенційних покупців та відповідно, вплинуло на формування ціни реалізації, тому дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсними результатів таких торгів на підставі частини 1 статті 203, статті 215 ЦК України та визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 07 листопада 2019 року між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ДП «Центр державного земельного кадастру» просить скасувати рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням ряду норм матеріального та процесуального права, при недоведеності обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, внаслідок чого таке рішення є незаконним та необґрунтованим.

Зокрема, Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» 25 жовтня 2019 року була проведена помилкова реєстрація ФГ «Дрозди» як учасника аукціону № 20956 за лотом № 40425.

06 листопада 2019 року наприкінці робочого дня до ФГ «Дрозди» було надіслано на електронну пошту, яка була взята з всесвітньої мережі Інтернет, повідомлення про недопущення до участі до аукціону.

Існує невідповідність між повним найменуванням юридичної особи ФГ «ДРОЗДИ» та кодом , так як належить ФГ « ДРОЗДИ », а ФГ «ДРОЗДИ».

Норма статті 138 ЗК України жодним чином не зазначає отримання будь-якого рішення від організатора земельних торгів про не допуск, тому дії ліцитатора є законними в повному обсязі.

Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що торги від 07.11.2019 не є повторними торгами по лоту № 40425.

Суд першої інстанції не дослідив тієї обставини, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушеного права, адже такий спосіб захисту як визнання недійсними результатів електронних земельних торгів не забезпечує їх реального захисту.

Також суд першої інстанції відмовив в залученні до складу учасників даної справи ДП «СЕТАМ», що був оператором даних електронних торгів.

Від адвоката Богданової М. Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції представник ДП «Центр державного земельного кадастру» Парокінний І. А. підтримав доводи апеляційної скарги, представник ФГ « Дрозди » адвокат Богданова М. Г. заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_1 пояснив, що на теперішній час оспорюваний договір оренди розірваний та вважає, що він не є належним відповідачем у справі.

Представники ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повністю зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ФГ «Дрозди» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі за № 0000077 від 16.02.1995. Основним видом економічної діяльності є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (том 1 а. с. 8).

ФГ «Дрозди» за життя належало ОСОБА_2 , засновником і головою якого він був і було створене, у тому числі, на підставі права постійного користування земельною ділянкою на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області площею 40, 00 га, наданою ОСОБА_2 у безстрокове та безплатне користування для ведення селянського (фермерського) господарства згідно Державного акту на право постійного користування землею серії Б № 052070 від 05.03.1993.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори від 03.09.2015 вбачається, що спадкоємець ОСОБА_2 , син померлого ОСОБА_2 , отримав спадщину після свого батька, яка складається з прав власника Фермерського господарства «Дрозди» (том 1 а. с. 22-25).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.05.2020 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу права оренди на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі, за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, Омельницька сільська рада, за межами населеного пункту кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9062 площею 21, 8976 га та вирішено продати на електронних земельних торгах право оренди на вказану земельну ділянку (том 2 а. с. 38-39).

29 травня 2019 року між ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області та ДП «ЦДЗК» укладено договір про проведення електронних земельних торгів (том 2 а. с. 40-42).

29.05.2020 Кіровоградською регіональною філієї ДП «ЦДЗК» було надіслано листа про оприлюднення оголошення щодо проведення електронних земельних торгів (том 2 а. с 43-45).

Місцем проведення електронних земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди на земельну ділянку, яка розташована на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 21, 8976 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9062 визначено електронний майданчик ДП "СЕТАМ" - https://land.setam.net.ua/auction/.

Згідно протоколу № 37778 проведення електронних торгів щодо права оренди спірної земельної ділянки від 24.07.2019 торги відбулись і переможцем торгів є Учасник: 3 ФГ «Дрозди» (том 2 а. с. 46-50).

Наказом № 746 від 25.07.2019 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області результати електронних земельних торгів № 18394, які відбулись 24.07.2019, по лоту 35364 щодо продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 21, 8976 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9062 анульовані по причині відмови переможця від укладання договору оренди земельної ділянки.

Крім того наказом передбачено провести повторні електронні торги не раніше ніж через місяць і не пізніше ніж через шість місяців з дня проведення попередніх електронних земельних торгів (том 2 а. с. 51).

Місцем проведення електронних земельних торгів у формі аукціону № 4850 з продажу права оренди на земельну ділянку, яка розташована на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 21, 8976 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9062 визначено електронний майданчик ДП "СЕТАМ" - https://land.setam.net.ua/auction/.

Згідно протоколу № 4850 проведення електронних торгів на право спірної земельної ділянки від 10.09.2019 торги відбулись і переможцем торгів є Учасник: ОСОБА_3 (том 2 а. с. 52-58).

11 вересня 2019 року наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області результати електронних земельних торгів № 19746, які відбулись 10.09.2019, по лоту 38143 щодо продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 21, 8976 га ріллі, кадастровий номер :02:000:9062 анульовані по причині відмови переможця від укладання договору оренди земельної ділянки.

Крім того, наказом передбачено провести повторні електронні торги не раніше ніж через місяць і не пізніше ніж через шість місяців з дня проведення попередніх електронних земельних торгів (том 2 а. с. 59).

Наказом від 27 вересня 2019 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області внесено зміни до наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.05.2019 № 543 «Про затвердження документації із землеустрою та проведення електронних земельних торгів у формі аукціону», а саме: у короткому змісті та розпорядчій частині наказу виключити слово «електронних» (том 2 а. с. 60).

Згідно довідки про отримання документів виконавцем земельних торгів від 25.10.2019 № 2 виконавцем земельних торгів КРФ ДП Центр державного земельного кадастру прийнято заяву на участь у земельних торгах у ФГ «Дрозди» згідно переліку (том 1 а. с. 9-12).

В день проведення земельних торгів керівнику ФГ «Дрозди» вручено лист від 06.11.2019 № 02-1/1335, в якому повідомляється, що вони не будуть допущені до участі в аукціоні, що буде проведено 7 листопада 2019 року (том 1 а. с. 14).

Відповідно до протоколу земельних торгів з продажу права оренди на спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності № 1 від 07.11.2019 переможцем вказаних торгів став ОСОБА_1 (том 2 а. с. 61-64).

7 листопада 2019 року між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди об`єктом оренди, за яким є земельна ділянка площею 21, 8976 га кадастровий номер :02:000:9062, яка розташована на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області (том 1 а. с. 15-18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що допущені під час проведення торгів порушення ЗК України, призвели до порушення прав Фермерського господарства «Дрозди» як потенційного учасника цих торгів, який виявив бажання прийняти участь в таких торгах у спосіб, передбачений главою 21 ЗК України.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 51 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент створення ФГ « Дрозди ») громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до положень статті 7 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент створення ФГ « Дрозди ») користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із частиною першою статті 23 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент створення ФГ « Дрозди ») право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З наведеного нормативного регулювання вбачається, що на момент надання земельної ділянки ОСОБА_2 , земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення ФГ надавалась не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного фермерського господарства.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2009-XII «Про селянське (фермерське) господарство» (у редакції, чинній на момент створення ФГ « Дрозди »; втратив чинність 29 липня 2003 року - з моменту набрання чинності Законом України від 19 червня 2003 року № 973-IV «Про фермерське господарство») після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку, тобто за місцем розташування земельної ділянки. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Звідси законодавством, чинним на момент створення ФГ « Дрозди », було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності ФГ як юридичної особи. Водночас одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення ФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації ФГ. Тобто закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення ФГ, без створення такого ФГ.

19 червня 2003 року було прийнято новий Закон України № 937-IV «Про фермерське господарство» (далі - Закон № 937-IV), яким Закон України «Про селянське (фермерське) господарство» № 2009-XII визнано таким, що втратив чинність.

У статті 1 Закону № 937-IV вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 Закону № 937-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (стаття 8 Закону № 937-IV).

Отже, й на сьогодні можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає наведеному у статті 42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Формування програми діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інші види ресурсів, використання яких не обмежено законом, є складовими елементами здійснення підприємницької діяльності в розумінні статті 44 Господарського кодексу України. При цьому можливість реалізації громадянином права на здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) громадянину земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 Господарського кодексу України.

Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 320/5724/17 (провадження № 14-385цс19).

З аналізу приписів статей 1, 5, 7, 8 Закону № 937-IV можна зробити висновок, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Верховний Суд України, застосовуючи приписи статей 9, 11, 14, 16, 17, 18 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» № 2009-XII, який був чинним до 29 липня 2003 року, та статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону № 937-IV, який набрав чинності 29 липня 2003 року, вважав, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство з дати державної реєстрації набуває статусу юридичної особи, та з цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась (див. ухвали Верховного Суду України від 24 жовтня 2007 року у справі № 6-20859св07, від 10 жовтня 2007 року у справі № 6-14879св07, від 30 січня 2008 року у справі № 6-20275св07).

Така практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками орендаря й переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду (див. аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 272/1652/14-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 704/29/17-ц, 16 січня 2019 року у справі № 695/1275/17 та у справі № 483/1863/17, від 27 березня 2019 року у справі № 574/381/17-ц, від 03 квітня 2019 року у справі № 628/776/18).

Згідно із частиною першою статті 92 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_2 ) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; вищі навчальні заклади незалежно від форми власності (частина друга ЗК України (у редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_2 )).

З наведеного вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 та виходу із ФГ « Дрозди » право громадян та приватних юридичних осіб на використання земельних ділянок на підставі права постійного користування законодавством не передбачено.

Пунктом 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, який діяв з 01 січня 2002 року (момент набрання чинності названим Земельним кодексом України) до 22 вересня 2005 року, було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які набули земельні ділянки на праві постійного користування до 01 січня 2002 року, але згідно з Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити право постійного користування на право власності або право оренди.

Проте Конституційний Суд України Рішенням N 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Звідси громадяни та юридичні особи, які до 01 січня 2002 року отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

З моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства.

У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18).

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

У пункті 7.27 постанови від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Так, статтею 141 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_2 ) передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій ; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до приписів частини першої статті 27 Земельного кодексу України (у редакції Закону від 13 березня 1992 року), яка діяла до 01 січня 2002 року, право користування земельною ділянкою або її частиною припиняється у разі: 1) добровільної відмови від земельної ділянки; 2) закінчення строку, на який було надано земельну ділянку; 3) припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства; 4) систематичного невнесення земельного податку в строки, встановлені законодавством України, а також орендної плати в строки, визначені договором оренди; 5) нераціонального використання земельної ділянки; 6) використання земельної ділянки способами, що призводять до зниження родючості ґрунтів, їх хімічного і радіоактивного забруднення, погіршення екологічної обстановки; 7) використання землі не за цільовим призначенням; 8) невикористання протягом одного року земельної ділянки, наданої для сільськогосподарського виробництва, і протягом двох років - для несільськогосподарських потреб; 9) вилучення земель у випадках, передбачених статтями 31 і 32 цього Кодексу.

З викладеного вбачається, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство (фермерське господарство). У земельному законодавстві (як чинному на момент створення ФГ « Дрозди », так і з 01 січня 2002 року й до сьогодні) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина - засновника ФГ відсутня.

Адже правове становище ФГ як юридичної особи та суб`єкта господарювання, в тому числі його майнова основа, повинні залишатися стабільними незалежно від припинення участі в його діяльності засновника такого господарства як в силу об`єктивних причин (смерті, хвороби тощо), так і на підставі вільного волевиявлення при виході зі складу фермерського господарства.

Таким чином, одержання громадянином - засновником правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою для ведення ФГ є необхідною передумовою державної реєстрації та набуття ФГ правосуб`єктності як юридичної особи. Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення ФГ і подальшої державної реєстрації ФГ як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

Звідси у разі смерті громадянина - засновника СФГ відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку.

Натомість Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу в подібних правовідносинах, у своїй постанові від 18 березня 2019 року у справі № 922/3312/17 зазначив, що єдиним належним і допустимим доказом належності спірної земельної ділянки тій чи іншій особі є наявність правовстановлюючого документа. Оскільки СФГ «Відродження» не надано документів на підтвердження наявності у фермерського господарства оформленого права постійного користування спірною земельною ділянкою, то за таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання за СФГ «Відродження» права постійного користування земельною ділянкою. Крім того, суд касаційної інстанції вказав, що на момент виникнення спірних правовідносин набуття права постійного користування земельною ділянкою фермерськими господарствами (для ведення фермерського господарства) не передбачено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 (провадження № 12-205гс19) не погодилась з правовими висновками, викладеними в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 922/3312/17, у зв`язку з чим відступила від них та зазначила, що з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) до фермерського господарства переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки його засновника.

Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові відступила від правової позиції викладеної в викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 922/2103/17 та у постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі № 657/731/14-ц, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-3113цс15 та від 05 жовтня 2016 року у справі № 6-2329цс16, згідно із якими право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини, та зазначила, що у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства.

Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства.

Матеріалами справи підтверджується, що ФГ « Дрозди » зареєстроване у Єдиному державному реєстрі за № 0000077 від 16.02.1995. Основним видом економічної діяльності є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (том 1 а. с. 8).

ФГ «Дрозди», за життя належало ОСОБА_2 , засновником і головою якого він був та було створене, у тому числі, на підставі права постійного користування земельною ділянкою на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області площею 40, 00 га, наданою ОСОБА_4 у безстрокове та безоплатне користування для ведення селянського (фермерського) господарства згідно Державного акту на право постійного користування землею серії Б № 052070 від 05.03.1993, що підтверджується його копією (том 1 а. с. 22-24).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 2015 року, виданого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори від вбачається, що спадкоємець ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , син померлого ОСОБА_2 1948 року народження, отримав спадщину після свого батька, яка складається з прав власника фермерського господарства «Дрозди» (том 1 а. с. 25).

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 16 листопада 2020 року, яке набрало законної сили визнано за ФГ «Дрозди () право постійного користування земельною ділянкою 40,00 га (яка складається з земельних ділянок площею 21,9 га кадастровий номер :02:000:9062 та площею 18,1 га кадастровий номер :02:000:9061), розташованої на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, яка була надана на ім`я ОСОБА_2 державним актом на право постійного користування землею серії Б № 052070 від 05.03.1993, який зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 4 та визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 96 від 24.01.2018 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах" (том 3, а. с. 50-54).

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що після отримання громадянином - засновником Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, останнім засновано ФГ « Дрозди », яке зареєстроване як юридична особа.

Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою з дня державної реєстрації ФГ воно набуло права та обов`язки землекористувача (близький за змістом правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц (провадження № 14-5цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 474/100/16-ц (провадження № 14-161цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 704/26/17-ц (провадження № 14-495цс18), від 13 лютого 2019 року у справі №666/1188/16-ц (провадження № 14-629цс18).

За таких обставин суд приходить до висновку, що зі смертю ОСОБА_2 1948 року народження, якому спірна земельна ділянка була надана на праві постійного користування згідно з Державним актом на право постійного користування землею від 05 березня 1997 року серії НОМЕР_4 , таке право не є таким, що припинилось для ФГ « Дрозди ».

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 (провадження № 12-205гс19.

Виходячи з наведеного, на момент проведення торгів ФГ « Дрозди » мало законне право постійного користування земельною ділянкою 40,00 га (яка складається з земельних ділянок площею 21,9 га кадастровий номер :02:000:9062 та площею 18,1 га кадастровий номер :02:000:9061).

Порядок проведення земельних торгів врегульовано Главою 21 ЗК України.

За змістом абзацу першого статті 135 ЗК України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Згідно абзацу четвертого статті 135 ЗК України продаж земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) може здійснюватися на земельних торгах виключно з ініціативи власників земельної ділянки. У такому разі земельні торги регулюються положеннями цього Кодексу, якщо інше не передбачено законом чи договором з виконавцем земельних торгів.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що оскаржувані земельні торги проводились за ініціативою ФГ « Дрозди », яке має право постійного користування земельною ділянкою площею 21,9 га кадастровий номер :02:000:9062.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За змістом частини першої статті 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).

Згідно з статті 6 Закону України «Про оренду землі» , орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

З аналізу змісту наведеного можна зробити висновок, що процедура набуття права оренди на земельну ділянку на прилюдних торгах є різновидом договору найму (оренди) земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).

Ураховуючи, що відчуження права оренди на земельну ділянку на прилюдних торгах належить до угод найму (оренди) земельної ділянки, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Відповідно до частини 22 статті 138 ЗК України у процесі проведення торгів виконавець веде протокол, у якому зазначаються номер лота, стартова ціна та ціна продажу лота, відомості про переможця, номери рахунків, на які переможець повинен внести кошти за придбаний лот.

Протокол підписується переможцем, ліцитатором та організатором земельних торгів або його представником негайно після закінчення торгів за лотом у двох примірниках.

Отже, протокол, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні статті 202 ЦК України.

З огляду на це, порушення встановлених ЗК України правил проведення земельних торгів є підставою недійсності земельних торгів.

Посилання апелянта на невідповідність між повним найменуванням юридичної особи ФГ «ДРОЗДИ» та кодом , так як належить ФГ « ДРОЗДИ », а ФГ «ДРОЗДИ», суд не бере до уваги, з огляду на те, що до суду звернувся належний позивач, що підтверджується копією виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серії ААБ № 896986 (том 1 а. с. 8).

Суд не входить в обговорення законності чи незаконності дій ліцитатора та повторності чи не повторності оскаржуваних торгів від 07.11.2019, з огляду на те що неправомірність їх проведення полягає в тому, що право постійного користування земельної ділянки на час їх проведення належало позивачу, а незаконними вони є з моменту їх оголошення.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушеного права, з огляду на те, що позивачем доведено, що оскаржуваними протоколом земельних торгів та договором оренди земельної ділянки порушено його законне право постійного користування земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції відмовив в залученні до складу учасників даної справи ДП «СЕТАМ», що був оператором даних електронних торгів, є необгрутованими, адже предметом розгляду справи є земельні торги у формі аукціону не в електронній формі, організатором яких виступило ГУ Держгеокадасру у Кіровоградській області, а виконавцем виступило ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Кіровоградської регіональної філії (том 1 а. с. 9-10).

Враховуючи, що аукціон № 40425, проведений 07 листопада 2019 року організатором земельних торгів ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, виконавцем ДП «Центр державного земельного кадастру» в особі Кіровоградської регіональної філії, з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Омельницької сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, площею 21,8976, кадастровий номер :02:000:9062 був проведений з порушенням порядку проведення земельних торгів, встановлених ЗК України, позовні вимоги про визнання недійсним протоколу від 07 листопада 2019 року підлягають задоволенню.

Оскільки договір № 445/57-19-ДО від 07.11.2019 про оренду земельної ділянки для сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Онуфріївського району Кіровоградської області, площею 21,8976 га, кадастровий номер :02:000:9062, було укладено на підставі протоколу від 07 листопада 2019 року, який визнається судом недійсним, похідна вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки також підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що допущені під час проведення торгів порушення ЗК України, призвели до порушення прав ФГ «Дрозди» як потенційного учасника цих торгів та передчасно надав оцінку процедурі їх проведення, оскільки оскаржувані торги порушили права позивача як законного землекористувача земельної ділянки, яка в порушення норм ЗК України була виставлена на торги.

З огляду на те, що суд першої інстанції виніс правильне по суті рішення про задоволення позовних вимог, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому судове рішення в цій частині необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» задовольнити частково.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2020 року змінити виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24.02.2021.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко