Провадження № 2/592/3019/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 грудня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зарічного районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), ОСОБА_3 про визнання права власності та зняття арешту з майна, -

встановив:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зарічного районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), ОСОБА_3 про визнання права власності та зняття арешту з майна.

У вказаній позовній заяві просить:

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на автомобіль - марки ГАЗ, моделі 2705 ЗНГ, тип бортовий малотонажний - В, випуску 2003 року, номер шасі ( кузова, рами ) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований Охтирським відділенням РЕР УДАІ України в Сумській області 06.04.2010 року на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виданого Охтирським відділенням РЕР УДАІ України в Сумській області 06.04.2010 року;

- зупинити реалізацію арештованого майна, а саме : автомобіля - марки ГАЗ, моделі 2705 ЗНГ, тип бортовий малотоннажний - В, випуску 2003 року, номер шасі ( кузова, рами ) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , до вирішення справи в суді;

- скасувати постанову державного виконавця ВП Ns 63679514 в частині накладення арешту та заборону відчуження автомобіля марки ГАЗ, моделі 2705 ЗНГ, тип бортовий малотонажний - В, випуску 2003 року, номер шасі ( кузова, рами ) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ;

- виключити відомості про реєстрацію обтяження на автомобіль ГАЗ, моделі 2705 ЗНГ, тип бортовий малотоннажний - В, випуску 2003 року, номер шасі ( кузова, рами ) НОМЕР_1 , реєстраційний НОМЕР_4 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

- виключити відомості на автомобіль ГАЗ, моделі 2705 ЗНГ, тип бортовий малотоннажний - В, випуску 2003 року, номер шасі ( кузова, рами ) НОМЕР_1 , реєстраційний Ns НОМЕР_2 з бази даних «Відеоконтроль-рубіж».

Позовна заява підлягає повторному залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, в порушення ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено:

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Суд вважає, що дану заяву подано без додержання вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК, позивачем не надані докази, що підтверджують вказані в позові обставини, а саме: в позовній заяві не вказана ціна позову, не надані докази вартості майна, станом на час подання позову.

У відповідності до п. 2 ч.2 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно ч.5 ст.176 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, позивачем до матеріалів позовної заяви не додано документів на підтвердження дійсної ринкової вартості марки ГАЗ моделі 2705 ЗНГ тип бортовий малотонажний, на момент звернення до суду з позовною заявою. З цього вбачається, що неможливо визначитися з розміром судового збору, який позивач повинен сплатити за подачу вказаної позовної заяви.

Положенням п.3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10 вересня 2003 року, вказується, що ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» № 2658-III від 12 липня 2001 року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Слід звернути увагу, що процедура оцінки майна встановлюється нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Згідно частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Посилання на те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору є безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч.1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені ЗУ від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12,22 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року зроблено правовий висновок, згідно якого учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою, що не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, відтак його не може бути звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно пункту 2 частини 2 статі 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлено 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн. 00 грн., отже судовий збір повинен бути сплачений позивачем за кожну вимогу немайнового характеру окремо.

Сплати судовий збір за вимоги немайнового характеру за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: Сумська міська ТГ/Ковпаківський р-н/22030101;

Рахунок IBAN: UA0018540;

Код отримувача: 37970404;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Позивач просить скасувати постанову державного виконавця ВП №63679514 в частині накладення арешту та заборону відчуження автомобілю марки ГАЗ моделі 2705 ЗНГ тип бортовий малотонажний, однак до матеріалів справи належним чином завірену копію постанови не надано.

Також, позивачами не зазначено хто є боржником у виконавчому провадженні ВП №63679514.

Позивачі просять «виключити відомості на автомобіль ГАЗ, моделі 2705 ЗНГ, тип бортовий малотоннажний - В, випуску 2003 року, номер шасі ( кузова, рами ) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 з бази даних «Відеоконтроль-рубіж»». Однак не зрозуміло до кого з відповідачів ставиться дана позовна вимога.

Позивачі ставлять вимогу «визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на автомобіль - марки ГАЗ, моделі 2705 ЗНГ, тип бортовий малотонажний - В, випуску 2003 року, номер шасі ( кузова, рами ) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований Охтирським відділенням РЕР УДАІ України в Сумській області 06.04.2010 року на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , виданого Охтирським відділенням РЕР УДАІ України в Сумській області 06.04.2010 року».

Не зазначено яку саме власність позивачі просять визнати на автомобіль - марки ГАЗ, моделі 2705 ЗНГ, тип бортовий малотонажний - В, випуску 2003 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.11.2019 у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зауважила, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Відповідно до пунктів 2, 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачем в справі є особа в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Згідно позову відповідачем у справі є Зарічний районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), однак підстав його залучення до участі у справі у якості відповідача не зазначено, як і не зазначено особу, в інтересах якої був накладений арешт на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачами зазначено, що відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Позивачем у позовній заяві не зазначено підстав для звернення з даною позовною заявою до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, оскільки позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, вважаю за необхідне на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України залишити її без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки та привести позовну заяву у відповідність до чинного законодавства.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись частиною 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зарічного районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), ОСОБА_3 про визнання права власності та зняття арешту з майна - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Литовченко