головуючий у суді І інстанції Коробенко С.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про зобов`язання виконати платіжне доручення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Укрсоцбанк" та просила зобов`язати відповідача відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті №1 від 16 березня 2015 року перерахувати на банківський рахунок позивачки в ПАТ "Державний ощадний банк України" 43920 доларів США.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що згідно зі ст. 1066 ЦК в ПАТ "Укрсоцбанк" нею був відкритий банківський (поточний) рахунок в доларах США № НОМЕР_1 .

З 9 березня 2011 року по 9 січня 2015 року вона вносила долари США на свій банківський (поточний) рахунок № НОМЕР_1 на загальну суму 43920,00 доларів США.

16 березня 2015 року платіжним дорученням №1 позивачка ініціювала переказ грошових коштів в сумі 43920,00 доларів США на свій картковий рахунок № НОМЕР_2 в Public Joint Stock Company State Savings bank of Ukraine, SWIFT-код (BIC cod) COSB UA UK KI.

Однак, відповідач в порушення умов договору банківського рахунку, укладеного між сторонами, п.30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч. 1 ст.1089, ч.1 ст.1091 Цивільного кодексу України не здійснив перерахування грошових коштів в сумі 43 920,00 доларів США.

У зв`язку з невиконанням банком своїх зобов`язань позивачка просила захистити свої права та зобов`язати банк виконати платіжне доручення.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що відповідач не може (не має права) списувати грошові кошти з рахунка клієнта без його розпорядження, крім випадків наявності рішення суду про таке стягнення, встановлення такого права законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Зазначає, що судом першої інстанції було достовірно встановлено (та не оспорювалось відповідачем), що протягом березня 2011 - січня 2015 року позивачкою, ОСОБА_1 , на поточний рахунок № НОМЕР_1 було внесено кошти на загальну суму в розмірі 43 920,00 доларів США. При цьому, ОСОБА_1 не доручала відповідачу, банківській установі, здійснювати списання грошових коштів з поточного рахунку № НОМЕР_1 на погашення заборгованості за кредитним договором № 39.29-50/482к від 9 листопада 2006 року, й питання договірного списання коштів з поточного рахунку № НОМЕР_1 сторонами не погоджувався, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачка надавала згоду відповідачу на списання коштів з її поточного рахунку для погашення заборгованості за кредитним договором № 39.29-50/482к від 9 листопада 2006 року.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 не надавалось для ознайомлення (погодження) і підпису Умови та Правила надання банківських послуг в ПАТ "Укрсоцбанк", й відповідно їх не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами, що вказує на відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді права та обов`язки сторін за договором, інші ніж передбачені кредитним договором № 39.29-50/482к від 9 листопада 2006 року та договором банківського рахунку № 105 від 3 березня 2009 року.

Вказує, що подібні висновки про застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131 цс 19).

Вважає, що наявні в матеріалах справи письмові докази підтверджують безпідставність списання банком з поточного рахунку № НОМЕР_1 коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 39.29-50/482к від 9 листопада 2006 року.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Щур В.А. просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача АТ "Альфа-Банк" - адвокат Усікова Л.О. просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд прийшов до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 3 березня 2009 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 уклали Договір банківського рахунка № 105.

Пунктом 1.1. Договору банківського рахунку передбачено, що банк зобов`язується відкрити поточний рахунок № НОМЕР_3 , на якому здійснюються операції як в національній, так і іноземній валюті, та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування.

З пояснень позивача встановлено, що поточний рахунок НОМЕР_3 (в доларах США) після реорганізації Банку 4 березня 2011 року та зміни внутрішніх номерів був змінений на рахунок НОМЕР_1 . Враховуючи відсутність в справі доказів укладення інших договорів банківського рахунку між сторонами, суд виходив з того, що мова дійсно йде про один і той же рахунок.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не мав можливості виконати платіжне доручення ОСОБА_1 від 16 березня 2015 року на перерахування коштів в сумі 43920,92 доларів США на інший рахунок, оскільки на її рахунку станом на момент подання вказаного доручення грошові кошти були відсутні.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання та кореспондентські рахунки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що протягом березня 2011 - січня 2015 року позивачкою ОСОБА_1 (до зміни прізвища - ОСОБА_1 (а.с. 69)) було внесено кошти на спірний рахунок на загальну суму в розмірі 43920,00 доларів США.

16 березня 2015 року платіжним дорученням №1 позивачка ініціювала переказ грошових коштів в сумі 43920,00 доларів США на свій картковий рахунок № НОМЕР_2 в Public Joint Stock Company State Savings bank of Ukraine, SWIFT-код (BIC cod) COSB UA UK KI.

Відповідне доручення виконане не було, оскільки, як убачається із виписки по картковому рахунку станом на 17 квітня 2015 року (а.с. 7) грошові кошти на рахунку відсутні.

З виписки по рахунку, наданої відповідачем (а.с. 146-167), вбачається, що внесені позивачкою на свій банківський рахунок кошти спрямовувалися банком на погашення заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №39.29-50/482к від 9 листопада 2006 року, на підставі якого позивачкою було отримано кредит в сумі 80000 доларів США (а.с. 138).

Умовами п. 1.1 указаного кредитного договору передбачено обов`язок повернення указаних коштів зі сплатою 12,7% річних з кінцевим терміном погашення до 09 листопада 2026 року.

Погашення кредиту, як безспірно встановлено матеріалами справи, шляхом здійснення позичальником зарахування сум на позичковий і транзитний рахунок та здійснення банком списання з банківських позичкового та транзитного рахунків грошових коштів, внесених позивачкою, було передбачено умовами пунктів 2.3.-2.5 статті 2 кредитного договору.

Судом першої інстанції також встановлено, що у наданих позивачкою до позову доказах про внесення грошових коштів призначенням платежу вказано: "погашення кредиту" (а.с.12,19,39, 42, 44).

Указані обставини у доводах апеляційної скарги не спростовані, тому колегія апеляційного суду не вбачає підстав для визнання обґрунтованими доводів апеляційної скарги про те, що позивачка не надавала згоди відповідачеві на списання з поточного рахунку № НОМЕР_4 коштів на погашення заборгованості за кредитним договором.

У самому договорі банківського рахунка №105 від 03 березня 2009 року (а.с.128), а саме у пункті 1.1 встановлено, що банк зобов`язується відкрити клієнту поточний рахунок № НОМЕР_3 , на якому здійснюються операції як в національній, так і в іноземній валюті, надалі за текстом - "Рахунок", та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування, надалі за текстом - "Послуги", відповідно до умов цього Договору, Правил обслуговування банківських поточних рахунків фізичних осіб, відкритих в Акціонерно- комерційному банку соціального розвитку "Укрсоцбанк", затверджених Рішенням Правління АКБ "Укрсоцбанк" (протокол № 23 від 24 липня 2007 року), зі змінами, затвердженими Рішенням Правління АКБ "Укрсоцбанк" (протокол № 15 від 10 червня 2008 року), опублікованих в газеті "Урядовий кур`єр" № 134 від 28 липня 2007 року (стор. 11,12) та №115 від 25 червня 2008 року (стор. 23), а також розміщених на інформаційних стендах, що розташовані у приміщеннях Банку та на сайті www.usb.com.aa. надалі за текстом - "Правила" та вимог чинного законодавства України.

При цьому у наведеному пункті договору банківського рахунка перелічені конкретно визначені редакції Правил обслуговування банківських поточних рахунків фізичних осіб, відкритих в банку, тому доводи сторони позивача про те, що вона не була з ними ознайомлена, оскільки їх не підписувала, не заслуговують на увагу.

Підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов`язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору.

Відомостями про призначення платежу в деяких з квитанцій про отримання банком коштів підтверджується, що позивачка була обізнана, що грошові кошти, які вносилися нею на банківський рахунок, призначалися саме для погашення кредиту (Том 1, а.с.12, 19, 39, 42, 44).

Позивачкою також не надано доказів дострокового погашення кредитної заборгованості, чи відсутності простроченої заборгованості, яка була погашена іншим шляхом, зокрема внесенням готівки в касу банку, чи шляхом перерахування коштів на інший рахунок, відмінний від рахунку № НОМЕР_4 .

Так, порядок виконання банками документів на переказ коштів в іноземних валютах регулюється Положенням про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженим Постанова Правління Національного банку України 28 липня 2008 року № 216 (Положення).

Відповідно до п. 3.1., 3.2. Положення Уповноважений банк приймає до виконання платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах протягом 30 календарних днів, починаючи з дня його оформлення.

Відповідальний виконавець уповноваженого банку має проставити на всіх примірниках платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах дати надходження і виконання цього документа, засвідчивши їх своїм підписом та відбитком штампа уповноваженого банку. Уповноважений банк має право не проставляти дату надходження платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах, якщо вона збігається з датою його виконання.

Уповноважений банк здійснює переказ коштів в іноземній валюті або банківських металів з рахунків платника в межах залишків коштів в іноземній валюті або банківських металів на цих рахунках на початок операційного дня або в межах наданого кредиту овердрафт відповідно до умов договору між банком і платником з урахуванням суми коштів, потрібної для сплати уповноваженим банком можливих комісійних винагород (витрат) банкам-кореспондентам у разі переказу іноземної валюти (п. 3.5 Положення).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з довідки про рух грошових коштів на рахунку позивачки, станом на 9 січня 2015 року вихідний залишок коштів на рахунку після останньої операції становив 0,00 доларів США. Відомостей про поповнення рахунку після вказаної дати матеріали справи не містять.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач не мав можливості виконати платіжне доручення ОСОБА_1 від 16 березня 2015 року на перерахування коштів в сумі 43920,92 доларів США на інший рахунок, оскільки на рахунку позивачки станом на момент подання вказаного доручення грошові кошти були відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що банк не мав права на договірне списання коштів з поточного рахунку № НОМЕР_1 , оскільки таке питання сторонами не погоджувалось, колегія суддів не може прийняти до уваги з урахуванням того, що за змістом позовної заяви, поданої 31 серпня 2015 року, позивачка не оспорює законності дій банку щодо договірного списання, визначаючи підставою позову лише невиконання банком платіжного доручення про перерахування коштів з одного рахунку на інший.

Крім того, обставин, які свідчать про неправомірність дій банку щодо списання грошових коштів з банківського рахунка на погашення кредитної заборгованості, також не встановлено.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в межах даної справи предметом вирішення судом є питання про наявність підстав для зобов`язання відповідача виконати платіжне доручення №1 від 16 березня 2015 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо ухвалення рішення суду першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Доводи апелянта фактично зводяться до незгоди із судовим рішенням суду першої інстанції, ухваленим по суті заявлених позивачем вимог.

Суд першої інстанції ретельно вивчив матеріали справи, правильно встановив обставини справи, обґрунтував недоведеність доводів позивача, надав оцінку зазначеним у позові обставинам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального права і правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 17 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба