Єдиний унікальний номер 235/8136/20
Провадження №2/235/350/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Бородавки К.П. за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Покровської міської ради Донецької області про визнання часток у праві власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі позивачі) в особі представника- адвоката Токарєвої О.Г. звернулись до суду з позовом до Покровської міської ради (далі відповідач), в якому просять: - визначити за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.12.2000; - визначити за ОСОБА_3 частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.12.2000; - визначити за ОСОБА_2 частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.12.2000, припинивши право спільної сумісної власності вказаною квартирою.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 05.12.2000 Державним комунальним підприємством «Управління міського господарства», квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 - батько та чоловік позивачів помер і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки вказаної квартири. Позивачі сини померлого як спадкоємці першої черги у встановлений строк відповідно до ч.2 ст.1269 ЦК України подали заяви до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу про прийняття спадщини за законом після смерті батька та 20.11.2020 ними було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спірної квартири, у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі, на підставі якого померлому - ОСОБА_4 належала зазначена нерухомість, йде мова про частку квартири АДРЕСА_1 , а згідно відомостей, що містяться у технічному паспорті на таке нерухоме майно, вбачається, що це є житловий будинок, який поділяється на чотири частини, кожна з яких має численні надвірні побудови та споруди.

Позивачі вважають, що порушено їхнє право на спадкування за законом та посилаються на приписи статей 1226, 1218, 355, 372 ЦК України.

Ухвалою суду від 24.12.2020 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с.39).

В судове засідання позивачі та представник позивачів не прибули, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити (а.с.47-50).

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, надав заяву, в якій просить винести рішення на розсуд суду (а.с.61).

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.07.1978 (а.с.11-13).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.12.2000, виданого Державним комунальним підприємством «Управління міського господарства», квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 кв.м, на праві спільної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.15).

За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.12.2020 ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 83,3 кв.м, на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2013 у справі №2/235/1986/2013, яким за ОСОБА_4 , 1954 року народження, визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальна площа якої становить 83,3 кв.м, житлова - 44,0 кв.м (а.с.18) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/33350162 ).

Приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І.О. повідомлено, що 29.04.2020 відкрито спадкову справі №73-2020 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; спадщину за законом було прийнято синами померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.45-46).

Постановою приватного нотаріуса від 20.11.2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухомість, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , після померлого ОСОБА_4 , оскільки у правовстановлюючому документі, на підставі якого померлому - ОСОБА_4 належала вищезазначена нерухомість, йде мова про частку квартири номер АДРЕСА_1 , однак згідно відомостей, що містяться у технічному паспорті на це нерухоме майно, вбачається, що це є житловий будинок, що поділяється на чотири частини, кожна з яких має численні надвірні побудови та споруди. Тобто, надані спадкоємцем документи, суперечать один одному. Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 01.09.2020 №874/01-02 померлому та іншим співвласникам вказаного житлового будинку належить квартира у відповідних частках (а.с.20).

Суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.

Приписами ст.1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч.2 ст.370 ЦК України).

Відповідно до ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

За роз`ясненнями, наведеними в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону «Про власність», ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (2006-07); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім`ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону «Про власність»); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

За матеріалами справи судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , який є одним із співвласників квартири АДРЕСА_1 , позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом через те, що нотаріус відповідно до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі без виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

В раховуючи викладене, на підставі наведених законодавчих приписів, суд вважає, що належить визначити розмір часток кожного зі співвласників у спільній власності на спірну квартиру зважаючи на те, що такі частки є рівними та після поділу такого майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись статями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Покровської міської ради Донецької області про визнання часток у праві власності задовольнити.

Визначити за померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.12.2000.

Визначити за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.12.2000.

Визначити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , частку у спільній сумісній власності в розмірі 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.12.2000.

Право спільної сумісної власності квартирою за адресою: АДРЕСА_1 припинити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Покровська міська рада Донецької області, місцезнаходження - Донецька область, м.Покровськ, пл.Шибанкова, 11, .

Суддя