Справа №442/4210/21
Провадження №2/442/1004/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Грицай М.М.,

секретаря Антоненко В.О.,

з участю представника позивача адвоката Коцана Р.М.,

представника відповідача адвоката Шемеляк Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики (боргової розписки), -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору позики (боргової розписки). Позовні вимоги мотивує тим, що між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, оформлений розпискою. Однак, у вказаній розписці не зазначено дати, місця її складання та дати передачі коштів, а тому жодних договірних відносин між сторонами не укладено. У 2016 році позивачем було запропоновано відповідачу вкласти кошти в компанію "Kairos Technonogies Limited", що ним і було зроблено. Проте, в подальшому виявилось, що дана компанія була своєрідною пірамідою, яка в 2018 році припинила свою діяльність, не повернувши кошти вкладникам, у тому числі ОСОБА_2 . Враховуючи вказане, вважає спірну розписку недійсною.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив, у якому просить позов ОСОБА_1 залишити без задоволення у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Зазначає, що 30.06.2019 між позивачем та ним укладено договір позики, згідно з яким він позичив ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8760 доларів США (як позику), які останній зобов`язувався повернути до 30.06.2020 у долларах США. Вказана домовленість підтверджена розпискою.

Починаючи з 30.06.2020 по теперішній час, ОСОБА_1 вказані грошові кошти не повернув.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.06.2021 по справі №442/1111/21 встановлено, що позивачем написана власноручно розписка, яка містить посилання на те, що грошові кошти в розмірі 8760 доларів США отримано у позику. Факт передачі грошових коштів не спростовано ОСОБА_1 , а навпаки, підтверджується його поясненнями у судовому засіданні у зазначеній справі.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Коцан Р.М. позовні вимоги підтримав. Пояснив, що позивач жодних грошових коштів у відповідача не позичав. Позивач вкладав кошти в одну фірму, а так як з відповідачем вони були друзями, запропонував також йому вкласти кошти та поміг з цим. Однак, фірма, в яку вони вкладали кошти, виявилась пірамідою, перестала існувати, а гроші пропали. Тоді відповідач наполягав на поверненні коштів, а згодом змусив написати ОСОБА_1 розписку, на якій відсутня дата такої та дата отримання коштів. Враховуючи, що відповідач звернувся в суд з позовом про стягнення коштів, то і в ОСОБА_1 виникла необхідність у даному позові.

Представник відповідача адвокат Шемеляк Г.Т. заперечила щодо позовних вимог, вважаючи такі безпідставними і надуманими. Звертає увагу суду, що відповідно до звукозапису судового засідання, в якому розглядався позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, останній вказав, що давно написав розписку, але точної дати не пам`ятає, але частину коштів вже віддав. На даний час вказане рішення переглядається судом апеляційної інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд у постанові від 22.08.2019 у справі № 369/3340/16-ц вказав, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору позики та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів.

З копії розписки та оглянутого в судовому засіданні оригіналу такої, вбачається, що ОСОБА_1 взяв у ОСОБА_2 8760 доларів США, гроші зобов`язався повернути до 30.06.2020, що підтверджується його підписом.

Представник позивача, на підтвердження позовних вимог, покликається на те, що сторони вкладали кошти у компанію, місцезнаходження якої в Об`єднаному королівстві, посилаючись на профіль даної компанії в мережі інтернет. Враховуючи, що даний скрін профілю компанії не є офіційним перекладом, такий не береться судом до уваги.

Щодо звукозапису судового засідання по справі №442/1111/21, який представник відповідача надав на підтвердження факту визнання ОСОБА_1 написання розписки, то слід зазначити, що такий містить пояснення останнього по суті спору в іншій справі. Проте, суд під час розгляду справи безпосередньо досліджує пояснення її учасників, надані по суті спору саме у цій справі, в тому числі, викладені у заявах по суті справи (ст.229 ЦПК України).

У той же час, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факт укладення договору позики з ОСОБА_2 , який був оформлений розпискою. При цьому, вважає дану розписку недійсною у зв`язку з відсутністю в ній дати складання, дати передачі коштів та місця складання такої.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що між сторонами наявний спір, який стосується грошових коштів.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що зі змісту написаної ОСОБА_1 розписки вбачається отримання ним грошових коштів у борг, із зобов`язанням повернення таких до конкретно зазначеної дати. Тобто, встановлено саме наявність боргового зобов`язання між сторонами, а тому покликання позивача на недійсність розписки у зв`язку із відсутністю в такій дати, місця її складання, на думку суду, є ухиленням від виконання зобов`язання за договором позики, укладення якого сам же позивач не заперечує.

Суд бере до уваги також ту обставину, що позивач не скористався правом оспорити спірний договір позики на підставі статті 1051 ЦК України, саме до моменту звернення відповідачем з вимогами про стягнення заборгованості. Відтак, позивачем не доведено недійсність договору позики, а саме розписки, така підтверджує факт наявності боргового зобов`язання між ним та відповідачем, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики (боргової розписки), укладеного між ними, про зобов`язання повернення коштів в сумі 8760 доларів США, недійсним, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.12.2021.

Суддя Грицай М.М.