справа № 274/7152/20
провадження № 2/0274/558/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.02.2021 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., відповідача, представника позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, -

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання, в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача до досягнення нею 23 років, або до закінчення нею навчання. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач - її батько. Вона, хоча і досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте в зв`язку продовженням навчання на денній формі в ДВНЗ "Бердичівський коледж промисловості, економіки та права", не має можливості працевлаштуватися, тому потребує матеріального утримання від батьків. Зазначає, що повністю перебуває на утриманні матері, яка її забезпечує харчуванням, одягом, канцелярією. Відповідач працездатний, має гарний стан здоров`я, інших утриманців не має, а тому може надавати матеріальну допомогу на її утримання, на час навчання.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в порядку, передбаченому ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьком є ОСОБА_3 ( а.с. 6).

Відповідно до довідки, виданої 15.10.2020 року за № 399 ДВНЗ " Бердичівським коледжем промисловості, економіки та права" ОСОБА_2 є студенткою даного навчального закладу з 01.09.2019 року, навчання закінчується 30.06.2022 року. Навчається за державним замовленням. ( а.с.12).

В період з березня 2020 року по серпень 2020 року позивачка отримувала щомісячно стипендію у розмірі 980,00 грн. ( а. с. 14).

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 та ст. 142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму.

Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, неможливість його працевлаштування, незадовільний стан здоров`я або будь-яких доказів на спростування доводів позивачки в частині стягнення з нього аліментів суду надано не було.

Суд задовольняє позовні вимоги та вважає, що необхідно стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дочку у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 198-200 Сімейного кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Єкатеринославка Октябрського району Амурської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходів) щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення - двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2021 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко