Справа №333/3542/21
Провадження № 2/333/2757/21
16 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатюк І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комінальні послуги за договором найму житлового приміщення,
ТОВ «Соцсфера» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором найму житлового приміщення, яку в подальшому уточнило, в обґрунтування якого зазначило наступне.
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СОЦСФЕРА» відповідно до Договору купівлі-продажу № 1544 від 15.05.2007 року є власником житлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , яка має статус гуртожитку, і надає фізичним особам житлові приміщення житлової будівлі за вище вказаною адресою у строкове платне користування на підставі договорів найму житлового приміщення.
У кімнаті № 409, житлової будівлі по АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності Позивачу, на підставі договору найму житлового приміщення проживають відповідачі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачі не перебували у трудових відносинах з Позивачем, тому житлове приміщення не є службовим житлом.
Між Сторонами було укладено договір найму житлового приміщення № 409/76-а від 01.02.2021 р. строком дії на 11 місяцві, на підставі якого Відповідачам було надано у строкове користування житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .
За час проживання в гуртожитку плату за наймане приміщення і житлово-комунальні послуги відповідачі не сплачували порушуючи умови пунктів 5.2, 5.4, 5.5.5.6. укладеного Договору.
Пунктом 7.2. договору найму передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за наймане приміщення.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02 червня 2021 року прийнято в провадженні судді Михайлової А.В. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Заяв з проханням розглядати справи без їх участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надали.
Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ТОВ «Соцсфера» відповідно до договору купівлі-продажу № 1544 від 15.05.2007 року є власником будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .
01.02.2021 року між позивачем (наймодавцем) і ОСОБА_1 (наймач) укладений договір найму житлового приміщення, відповідно до якого, наймодавець передає, а наймач приймає у тимчасове платне користування житлове приміщення для проживання у кімнаті АДРЕСА_4 , строком на 11 місяців.
Відповідно до п.1 зазначених договорів, наймодавець передає, а наймач приймає у тимчасове платне користування житлове приміщення у гуртожитку для тимчасового мешкання, а саме: кімнату АДРЕСА_4 .
Згідно з актом приймання-передачі від 01.02.2021 року за підписом наймодавця - ТОВ «Соцсфера», наймодавець передав наймачу ОСОБА_1 кімнату АДРЕСА_4 у задовільному технічному стані та відповідно до умов договору найму.
Ч.3 ст. 815 ЦК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
За час проживання в гуртожитку плату за наймане приміщення і житлово-комунальні послуги відповідачі не сплачували порушуючи умови пунктів 5.2, 5.4, 5.5.5.6. укладеного Договору.
Пунктом 7.2. договору найму передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за наймане приміщення встановлену в п.5.2. Договору, а саме 900 грн., наперед за наступний місяць до 20 числа поточного місяця. А компенсацію комунальних послуг - протягом 5 днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.
В матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на те, що відповідачі знаходяться або знаходилися в трудових відносинах з позивачем і вселилися в кімнату гуртожитку на підставі відповідного ордеру.
Відповідно до п. 7 Примірного положення про користування гуртожитками, ст.ст. 128, 129 ЖК України, користування жилою площею здійснюється у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.
Згідно п. 15 Примірного положення про користування гуртожитками Наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.
Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами).
Так, відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оскільки до теперішнього часу відповідачами добровільно заборгованість за проживання в кімнаті АДРЕСА_4 не погашена, суд вважає за необхідне стягнути її з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості та судового збору у солідарному порядку, то необхідно вказати наступне.
Частиною 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Таким чином, наявна заборгованість підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.
У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме: судовий збір у сумі 2 270 гривень 00 копійок.
Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог, тобто у рівних частинах.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Соцсфера» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комінальні послуги за договором найму житлового приміщення, задовольнити повністю.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя А.В.Михайлова