Справа № 646/1193/21
пров. №2/646/1166/2021
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"25" лютого 2021 р. м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Сіренко Ю.Ю.,

за участю секретаря Лук`янчук К.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерозподіл часток у праві спільної часткової власності та визначення порядку користування, -

в с т а н о в и в :

До Червонозаволського районного суду м. Харкова з позовною заявою звернулась позивач ОСОБА_1 , в якій просить суд: змінити частку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у спільній частковій власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на 57/100; виділити частку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в натурі, як самостійний об`єкт права власності частину житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 193,5 кв. м., житловою площею 110,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: приміщення «2-1» - підсобне, площею 6,1 м. кв.; «2-3» - житлова кімната, площею 16,5 м. кв.; «2-5» - житлова кімната, площею 26,3 м. кв.; «2-6» - житлова кімната, площею 13,2 м. кв.; «2-7» - житлова кімната, площею 11,3 м. кв.; «2-8» - кухня, площею 10,7 м. кв.; «2-9» - коридор, площею 14,6 м. кв.; «2-10» - кухня, площею 9,9 м. кв.; «2-11» - житлова кімната, площею 9,6 м. кв.; «2-12» - санвузол, площею 8,3 м. кв.; та господарські будівлі та споруди: літ. «К» - вбиральня; літ. «Г» - сарай; паркани «№1,7»; ворота «№2».

Одночасно з позовною заявою від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просить суд: накласти заборону відчуження на 62/100 часток житлового будинку за АДРЕСА_2 , що належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Мотивує тим, що відповідач ОСОБА_2 має намір відчужити належну їй частку в будинку, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до переконання, що в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно нотаріально посвідченої заяви, ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 362 ЦК України повідомив позивача ОСОБА_1 про свій намір відчужити належну йому частку, яка належить йому на праві власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив вбачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, клопотання позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами і суперечать змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав відповідача, оскільки ст. 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

При цьому, нормою ст. 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від конкретного випадку.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт та заборону на відчуження 62/100 часток житлового будинку за АДРЕСА_3 , які на праві власності належать ОСОБА_2 .

Однак, заявником не доведено та необгрунтовано наявності безпосереднього зв`язку між предметом даного позову та видом забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

Заявником недоведено та необгрунтовано, що існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова у справі №2/646/1166/2021 у випадку задоволення позову. Так само заявником недоведено перед судом та не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яке буде ухвалено за результатами розгляду даної цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерозподіл часток у праві спільної часткової власності та визначення порядку користування.

Заходи забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, зваживши доводи, викладені в ній та дослідивши додані до неї документи (додатки), суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не містить даних та достатньо обґрунтованого припущення, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову, може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову.

А тому, підстави для забезпечення позову відсутні, та позивачу слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову, у зв`язку з відсутністю обґрунтованих доводів заяви про забезпечення позову, роз`яснивши, що він не позбавляється права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь-який час протягом розгляду справи в суді.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерозподіл часток у праві спільної часткової власності та визначення порядку користування - відмовити.

Роз`яснити позивачу йому право звернутись із заявою про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Харківського апеляційного суду або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко