Справа № 199/7735/21
(2/199/3398/21)
РІШЕННЯ

іменем України

16.12.2021 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 27.08.2020 р. між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передала, а відповідач прийняв у власність грошові кошти в сумі 22 000 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у строк до 01.10.2020 р.; факт передачі та отримання позики підтверджується розпискою, яка складена власноруч відповідачем, оригінал якої знаходиться у позивача. Відповідач свої зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув.

Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики від 27.08.2020 в розмірі 22 000 грн. та 3 % річних від простроченої суми за період з 02.10.2020 по 04.10.2021 в розмірі 664,98 грн., а всього 22664,98 грн.

Позивач не скористалася правом брати участь у судовому засіданні; в окремо поданій заяві представник позивача клопотав про розгляд справи за відсутності позивача, повідомив також про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях; у поданому клопотанні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та заперечував проти їх задоволення, а також у зв`язку з неможливістю його присутності у судовому засіданні просив відкласти розгляд справи на іншу дату та без нього справу не розглядати.

За ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав : перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними ( п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України).

Причини для відкладення розгляду справи 16.12.2021 р. не встановлені.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, 27.08.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики (а.с. 7), згідно з яким ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 22 000,00 грн., які строком до 01.10.2020. Факт одержання грошей підтверджується розпискою позичальника (відповідача) в момент передачі йому суми позики (а.с. 7).

Судом встановлено написання відповідачем 27.08.2020 власноручно розписки про отримання від позивача грошових коштів в сумі 22 000 грн. (а.с.7).

В обумовлений договором строк грошові кошти не були повернуті позикодавцеві та залишаються неповернутими до цього часу; за підрахунком позивача розмір боргу станом на 04.10.2021 складає 22 000 грн. та 3 % річних від простроченої суми за період з 02.10.2020 по 04.10.2021 в розмірі 664,98 грн., а всього 22664,98 грн.

Між учасниками в даній справі виникли зобов`язальні правовідносини: правовідносини із договору позики, які регулюються ст.ст. 509, 1046, 1047, 1049 ЦК України).

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного.

Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Згідно зі змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; на виконання ч. 1 ст. 1047 цього Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 207 правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргову розписку від 27.08.2020 р., суд дійшов до висновку, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передання грошової суми позичальнику.

Суд встановив, що наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом розписки, яка підтверджує, як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобов`язання повернути ці кошти позикодавцеві у строк до 01.10.2020 р. , як це встановлено у договорі від 27.08.2020 р.

Суд виходить з дійсності укладеного 27.08.2020 р. договору відповідно до ст. 204 ЦК України, оскільки в межах судового розгляду іншого не доведено.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); за ч. 1 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України). Утім, з боку боржника було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6).

За ст. 13 ЦПК України (ч. 1) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На переконання суду позивач виконав обов`язок доказування, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Оскільки іншого не доведено, суд дійшов висновку, що станом на 04.10.2021 (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) відповідач в порушення ст.ст. 530, 1049 ЦК України відступив від умов зобов`язання за договором від 27.08.2020 р. в частині обов`язку повернення позикодавцеві такої ж суми грошей на зазначених в цьому договорі на умовах та в порядку, у зв`язку з чим він (тобто відповідач) прострочив виконання згідно ст. 612 цього Кодексу щодо повернення позивачу позики.

Ухвалюючи у даній справі рішення, суд також керується тим, що відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки, Конвенція та практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права на виконання ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" поняття «власність» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тлумачиться дуже широко, адже воно охоплює цілу низку інтересів економічного характеру та, згідно з рішеннями Суду визнавалося таким, що підпадає під захист статті 1 Першого протоколу рухоме і нерухоме майно, матеріальні та нематеріальні блага, зокрема акції, патенти, відшкодування згідно з рішенням арбітражу, право на пенсію, право землевласника на оренду плату, економічні права, пов`язані з веденням підприємницької діяльності, право займатися професійною діяльністю, правомірні очікування щодо певного стану речей у майбутньому, право вимоги.

Отже, зважаючи на наведене, у тому числі на широкий зміст статті 1 Першого протоколу, порушене право власності позивача підлягає захисту та поновленню у зазначеній в цьому рішенні спосіб (ст. 16 ЦК України).

Таким чином, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, порушені права позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики від 27.08.2020 р. в розмірі 22 000 грн. та 3 % річних від простроченої суми за період з 02.10.2020 по 04.10.2021 в розмірі 664,98 грн.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: судові витрати відносяться на рахунок відповідача, який винний на користь позивача відшкодування сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись ст. 13, ч. 2 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273 України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) суму боргу за договором позики від 27.08.2020 р. в сумі 22 00,00 грн. та 3 % річних від простроченої суми за період з 02.10.2020 по 04.10.2021 в розмірі 664,98 грн., всього 22 664 (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Дата виготовлення повного судового рішення 21.12.2021 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї