Справа № 161/2696/21
Провадження № 2/161/1758/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судових засідань Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Фоменко Вероніка Іванівна, про визнання договорів частково недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Фоменко В.І., про визнання договорів частково недійсними.

Ухвалою від 16 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

23 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яку він обґрунтовує тим, що в провадженні суду перебуває справа за його позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, де предметом спору, зокрема, є будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане будинковолодіння придбане ОСОБА_2 на підставі договору купівлю-продажу житлового будинку з розстроченням платежу від 04 грудня 2013 року. Оскільки він не визнає тої обставини, що ОСОБА_2 купила об`єкти нерухомого майна за особисті кошти, то звернувся до суду із позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Фоменко В.І., про визнання договорів частково недійсними.

Необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову ОСОБА_1 мотивує тим, що ОСОБА_2 є титульним власником земельної ділянки і будинковолодіння АДРЕСА_1 , а тому вона має реальну можливість без його згоди відчужити вищевказане майно. На його думку, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача у справі про визнання договорів частково недійсними та про поділ майна подружжя.

На підставі наведеного заявник просить накласти арешт на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, кадастровий номер :03:001:1035, на якій розташоване будинковолодіння.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вказує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд виходить з того, що предметом спору в цій справі є визнання договорів купівлі-продажу частково недійсними, а саме: тих пунктів договорів, де йдеться про те, що ОСОБА_2 купила об`єкти нерухомого майна за особисті кошти, отримані від реалізації нерухомого майна, що є її особистою приватною власністю. З огляду на наведене суд не вбачає реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в цій справі в разі невжиття заходів забезпечення позову, адже заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не стосуються питання визнання його співвласником нерухомого майна, на яке він просить накласти арешт.

На думку суду, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову більшою мірою стосується спору між ним та ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та не підлягає до задоволення в межах розгляду справи за його позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Фоменко В.І., про визнання договорів частково недійсними.

Крім того, ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не додав жодного доказу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з конкретним видом забезпечення позову.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову та встановлено, що заявником не надано достатніх і переконливих доказів, які б свідчили, що невжиття відповідного заходу забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Фоменко Вероніка Іванівна, про визнання договорів частково недійсними відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк