Справа № 138/160/21
Провадження №:2/138/250/21
24 лютого 2021 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.
за участю секретаря Політанської Т.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що 19.09.2020 він уклав з відповідачем договір позики, за яким надав останньому 10 900,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався їх повернути до 19.12.2020. Факт укладення договору підтверджується розпискою позичальника. Своє зобов`язання за договором позивач виконав, а відповідач ні, оскільки кошти повернуто не було.
Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом в якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 10 900,00 доларів США, що в свою чергу станом на 18.01.2021 становить 305 771 грн. 16 коп., а також 3% річних у розмірі 753,95 грн. та судовий збір.
Позивач в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про проведення судового розгляду без його участі. Позов підтримав. Надав згоду на заочний розгляд справи. Також надав суду оригінал розписки від 19.09.2020.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації.
Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви представника позивача, ухвалою від 24.02.2021 вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши докази суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи таке.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України.
В ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
19.09.2020 між сторонами спору укладено договір позики. Предметом договору є надання позикодавцем позичальнику 10 900,00 доларів США, в строкове користування, а позичальник зобов`язався повернути кошти в обумовлений сторонами строк - три місяці, а саме до 19.09.2020 (а.с.6). Як зазначив позивач, відповідачем було помилково вказано строк 19.09.2020, тоді як він мав вказати 19.12.2020.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України, крім іншого, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
В даному випадку факт укладення договору позики між сторонами спору підтверджено оригіналом розписки від 19.09.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
В позові зазначено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, гроші не повернув в строк, вказаний в розписці від 19.09.2020.
Крім того, про факт не виконання боржником свого зобов`язання свідчить наявність у позичальника оригіналу зазначеної вище розписки, яку долучено до матеріалів справи.
Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Враховуючи зазначене суд вважає, що враховуючи зміст позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача борг по договору позики в розмірі 10 900,00 доларів США, що згідно витягу з офіційного сайту НБУ щодо офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 18.01.2021, становить 305 771,16 грн.
Крім того, ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зважаючи на положення вказаної вище норми вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 753,95 грн. підлягає задоволенню також.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.3, 526, 610, 626, 629, 1046, 1049 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 19.09.2020 в розмірі 10 900 (десять тисяч дев`ятсот) доларів США, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 753 (сімсот п`ятдесят три) гривні 95 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 3065 (три тисячі шістдесят п`ять) гривень 25 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя: Т.Б.Київська