Провадження №2/523/5459/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді- Середа І.В.,

за участю секретаря судового засідання Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог позивач вказував на те, що вона та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 16.09.2015р. Департаментом міського господарства Одеської міської ради. Відповідач ОСОБА_2 є чоловіком позивача, однак з початку 2017р. вони не підтримують подружні відносини, ОСОБА_2 23.02.2017р. з власної волі залишив своє місце проживання та не проживає в квартирі, не змінює своє місце реєстрації, хоч і повідомляв, що зареєструвався за іншою адресою. Наявність реєстрації відповідача в квартирі призводить до обмежень прав позивача щодо розпорядження та користування належним майном на свій розсуд.

Позивач в судове засідання не з`явилася, адвокат позивача Тонкошкур В.Л. надала клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити їх.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 08.11.2021р. на адресу суду надійшов відзив, поданий адвокатом Караніклєвою Л.О. в інтересах ОСОБА_2 , в якому зазначено, що відповідач визнає заявлені вимоги.

Третя особа ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій вважав позовні вимоги обгрунтованими, також вказав, що існують підстави для задоволення позову, просив провести судове засідання за його відсутності.

Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, видане 16.09.2015р. Департаментом міського господарства Одеської міської ради згідно розпорядженгня від 16.09.2015р. №270021, зареєстровано і записано у реєстрову книгу №12-4026, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить на правах приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 02.10.1973р. Палацом урочистих подій м.Одеси, 02.10.1973р. було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис №3266.

Згідно відомостей №П1-228955-ю/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 22.10.1973р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 18.10.1991р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 07.09.2011р.

Відповідач в квартирі з 2017 р. не проживає і в добровільному порядку вимоги позивача про зняття з реєстраційного обліку не виконує, що також підтверджено адвокатом відповідача у відзиві на позов .

Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст.321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За нормою ст.319 ЦК власник володіє,користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з нормами ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника квартири, які проживають разом з ним в квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди користування цим приміщенням. Частина 4 цієї же статті вказує, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 Закона України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, враховуючи доведеність з боку позивача того факту, що відповідач по справі понад один рік не проживає на спірній житловій площі без поважних на те причин, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом, тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,89, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) народження, з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 14.12. 2021 р.

Суддя: