РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Фоміної К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Харківська міська рада, ОСОБА_5 про усунення порушень права власності на землю, -
встановив:
19 серпня 2020р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Харківська міська рада, ОСОБА_5 , в якій позивач просив: зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 усунути порушення його права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зрізання дерева - каштану, що росте на земельній ділянці, належній ОСОБА_2 ; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія IV-XP № 098515 від 31.08.2000 площею 0,0813 га на ім`я ОСОБА_2 .
Також позивач зазначив, що у матеріалах кадастрової справи та архівної справи Харківської міської ради відсутні будь-які документи, що підтверджують здійснення встановлення в натурі меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно, не відомо на підставі яких документів у державному акті визначені зовнішні межі та площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Без встановлення меж земельної ділянки в натурі не можливе формування земельної ділянки, тобто її виникнення, як об`єкту цивільного права. При отриманні ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , порушений порядок отримання земельної ділянки у приватну власність, а тому державний акт на право приватної власності на землю, який є наслідком реалізації рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, підлягає скасуванню.
До судового засідання представник позивача ОСОБА_7 не з`явилась, подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності. Позивач також подав відповідь на відзив (а.с. 178-181).
Третя особа ОСОБА_5 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4 , представник третьої особи Харківської міської ради, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до судових засідань не з`явились, причини неявки не сповістили.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить наступного:
Вказана земельна ділянка межує з ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , що не заперечується сторонами.
12.06.2014 право власності на житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 437,2 м2 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване у цілому за відповідачем ОСОБА_3 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова про затвердження мирової угоди у справі №640/5802/14-ц, що вбачається з інформаційної довідки №199803725 від 11.02.2020 (а.с.44).
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Згідно ст. 105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.
Положеннями ч. 2 ст. 109 ЗК України передбачено, що кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах.
Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
До позовної заяви долучені три фотокартки з зображенням дерева, що знаходиться поруч бетонного паркану за невстановленою адресою (а.с.56, 57, 58).
Докази розташування дерева каштану на спільній межі земельних ділянок за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , а також перешкоджання використанню належної позивачу земельної ділянки за призначенням, - позивачем не надані.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.
Відсутність порушеного права та інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, що також зазначено у Постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №175/3029/17.
Докази порушення прав позивача внаслідок видання державного акту на право приватної власності на землю серія IV-XP № 098515 від 31.08.2000 площею 0,0813 га на ім`я відповідача ОСОБА_2 , - позивачем не надані. Спір щодо меж земельних ділянок між сторонами відсутній.
З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави задоволення позову не знайшли підтвердження під час судового розгляду, - підстави задоволення позову відсутні.
Також представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву про застосування строків позовної давності.
Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Застосування наслідків спливу позовної давності за заявою сторони у справі здійснюється судом лише у випадку встановлення факту порушення прав позивача. Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено порушення його прав, підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 81, 82 , 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 105, 109, 152 ЗК України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Харківська міська рада, ОСОБА_5 про усунення порушень права власності на землю, - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 ;
ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_6 .
Повний тексту судового рішення складений 16.12.2021.
Суддя