Справа 524/5975/21
Провадження № 2/524/3398/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, третя особа - Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про зняття обтяження у виді арешту його майна, накладеного на підставі повідомлення, 9/2352, 20.06.2001, Автозавдське pайупpавління МВС, Зареєстровано: 09.03.2005 11:09:22 за № 1744983 реєстратором: Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, реєстраційний номер обтяження: 1744983, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 26.09.2001 він був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.81, ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6 КК України; питання щодо майна, описаного для забезпечення цивільного позову і конфіскації не вирішувалось. В межах досудового розслідування постановою слідчого СВ Автозаводського РВ Кожухарь О.Б. від 19.06.2001 був накладений арешт на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_1 .. 09.03.2005 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою за повідомленням Автозавдського pайупpавління МВС №9/2352, 20.06.2001 було зареєстровано обтяження у виді арешту квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

14.07.2020 Автозаводським районним судом м. Кременчука було прийнято постанову, якою скасовано арешт, накладений постановою слідчого СВ Автозаводського РВ Кожухарь О.Б. від 19.06.2001 у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст.81, ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6 КК України на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 30.10.2020 звернувся до Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про проведення державної реєстрації припинення обтяження, арешту нерухомого майна- квартири АДРЕСА_2 .

30.10.2020 державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки під час розгляду поданих документів з`ясовано, що підставою обтяження є повідомлення №9/2352 від 20.06.2001, а подані документи не дають змогу встановити, що постановою суду від 14.07.2020 скасовується саме обтяження № 1744983.

На даний час він позбавлений можливості в інший спосіб захистити своє право власності.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

ГУНП в Полтавській області проти задоволення позову заперечувало. Відповідач зазначив, що він не є правонаступником всіх прав та обов`язків Автозавдського pайупpавління МВС. Вказав, що слідчий позбавлений можливості скасувати арешт, накладений до 2012 року.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надіслав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести за відсутності його представника.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

25.10.2021 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі наказу від 11.12.1996 №1940 співвласниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

09.03.2005 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 9/2352 від 20.06.2001 Автозавдського pайупpавління МВС було накладено обтяження у виді арешту зазначеної квартири.

Постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 14.07.2020 по справі № 1-594/2001 скасовано арешт, накладений постановою слідчого СВ Автозаводського РВ Кожухарь О.Б. від 19.06.2001 у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст.81, ч.2 ст.140, ч.1 ст.229-6 КК України на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

30.10.2020державним реєстратором було прийнято рішення №54873452 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

НОРМИ ПРАВА

У ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

В своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України»(остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

ОЦІНКА СУДУ

Вирішуючи вимоги позивача суд враховує те, що подані ним докази підтверджують неможливість скасування арешту майна квартири АДРЕСА_2 на підставі постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 14.07.2020 по справі 1-594/2001.

Крім того, суд приймає до уваги тривалість обмеження права власності позивача та обставини, встановлені Автозаводським районним судом м.Кременчука під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

З огляду на те, що позивач позбавлений можливості вільно володіти та розпоряджатись своєю власністю, враховуючи те, що до нього не було застосовано покарання у виді конфіскації майна, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Скасувати обтяження у виді арешту (архівний запис), Реєстраційний номер обтяження: 1744983, Підстава обтяження: повідомлення, 9/2352, 20.06.2001, Автозавдське pайупpавління МВС, об`єкт обтяження: квартира, частина кваpтиpи , состав: ціле , состояние: добудоване , статус: жиле , адреса: АДРЕСА_1 , зареєстроване 09.03.2005 за № 1744983 реєстратором: Перша кременчуцька державна нотаріальна контора.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ