Ухвала

24 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 2-8267/05

провадження № 61-18897ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року про виправлення помилки у рішенні апеляційного суду в справі за позовом заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави Україна в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Приватного підприємства «Світанок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Приватне підприємство «Люкс», про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 липня 2020 року, постанову Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у вказаній справі, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції, з пропуском встановленого частиною першої статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження і за своїм змістом не відповідала вимогам статей 389, 392 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, скаржнику надано строк (десять днів з моменту отримання ухвали) для усунення недоліків, зокрема, необхідно надати уточнену касаційну скаргу із зазначенням обов`язкових підстав на касаційне оскарження.

05 лютого 2021 року ОСОБА_1 надіслала уточнену касаційну скаргу.

Касаційна скарга, зокрема, мотивована тим, що апеляційний суд дійшов правильного висновку, що річний процесуальний строк ОСОБА_1 не пропущений, однак у порушення норм статей 374, 379 ЦПК України відмовив у задоволенні заяви про поворот виконання рішення. При цьому доводи касаційної скарги не містять посилання чи будь-якого обґрунтування порушення норм процесуального права щодо прийняття ухвали про виправлення помилки у постанові Тернопільського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.

Касаційна скарга підлягає поверненню з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до положень частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, якщо не усунуті її недоліки у встановлений судом строк відповідно до вказівок в ухвалі суду про залишення скарги без руху.

Зазначений недолік (відсутність обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження), який був підставою для залишення касаційної скарги без руху, не усунуто у наданий для цього строк ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України є підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року про виправлення помилки у рішенні апеляційного суду в справі за позовом заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави Україна в особі виконавчого комітету Тернопільської міської ради, Приватного підприємства «Світанок» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Приватне підприємство «Люкс», про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням визнати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук