Провадження № 2/235/22/21
Справа № 235/5837-15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.
представників позивача Дудника О.С.
представників відповідачів Салівона Д.О., Лященко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження в режимі дистанційного провадження цивільну справу за Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Закритий недивеосифікований венчурний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», від імені та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічними позовами Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» до Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Закритий недивеосифікований венчурний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», від імені та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про відкриття кредитної лінії, додаткових угод та договору поруки, ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Закритий недивеосифікований венчурний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», від імені та за рахунок якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», про визнання недійсним договору поруки, -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ДІАМАНТБАНК» (далі ПАТ «ДІАМАНТБАНК») звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» (далі ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ»), ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 грудня 2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» був укладений Договір кредитної лінії № 606 зі всіма змінами та доповненнями, згідно умов якого Банк відкрив ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» відновлювальну кредитну лінію строком до 11 грудня 2014 року та надав кредит в межах встановленому ліміту у розмірі 3 500 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних.
Відповідно до п.1.3 Кредитного договору видача кредиту здійснювалась окремими кредитним траншами на підставі заявок, поданих ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», та підписаних додаткових угод.
Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» кредитні кошти, що підтверджується підписаними сторонами додатковими угодами та виписками з рахунків останнього.
Згідно п.3.2 Кредитного договору ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» зобов`язався, зокрема, здійснювати повернення фактично отриманого кредиту шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту на рахунок, вказаний у Кредитному договорі, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами, сплачувати комісії, а також забезпечити повне повернення фактично отриманого кредиту в останній день періоду, вказаного в п.1.1 Кредитного договору.
Однак, ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» було порушено умови Кредитного договору, а саме станом на 29 квітня 2015 року не виконане зобов`язання щодо повернення фактично отриманих кредитних коштів у сумі 3 500 000,00 грн, не виконане зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитними коштами у сумі 568 438,39 грн.
З метою добровільного та позасудового врегулювання спору позивач29.04.2015р. направив ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» листа № 27/100 від 29.04.2015р. з вимогою повного погашення кредиту із зазначенням сум його заборгованості перед позивачем за Кредитним договором. Проте останнім заборгованість за Кредитним договором у встановлений в листі строк погашена так і не була.
Пунктом 5.1 Кредитного договору встановлений обов`язок ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» щодо сплати позивачу пені у розмірі діючої на період виникнення прострочення подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення, у випадку несвоєчасного повернення фактично отриманих ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» кредитних коштів, в межах відкритої кредитної лінії та/або за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами та/або за несвоєчасне погашення комісії, а також обов`язок щодо сплати штрафу у розмірі 50% від суми невиконаного (неналежно виконаного) зобов`язання.
Станом на 10 червня 2015 року позивачем ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» була нарахована пеня в сумі 929 013,29 грн за період з 10.12.2014р. по 09.06.2015р. та штраф в сумі 2 082 547,97 грн.
Таким чином, загальний розмір заборгованості ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» перед позивачем за Кредитним договором станом на 10 червня 2015 року становить: 7 176 657,19 грн, з яких: заборгованість по кредиту в сумі 3 500 000,00 грн, заборгованість зі сплаті процентів за користування кредитними коштами в сумі 665 095,93 грн, заборгованість зі сплати пені в сумі 929 013,29 грн, заборгованість зі сплати штрафу в сумі 2 082 547,97 грн.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 606/4 від 12 грудня 2013 року.
Відповідно до умов п.1.1 Договору поруки ОСОБА_1 поручився перед позивачем за належне виконання зобов`язань за Кредитним договором, укладеним між позивачем та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ».
У пунктах 1.2, 1.4 Договору поруки передбачено, що ОСОБА_1 відповідає перед позивачем у повному обсязі. Відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абстрактне право позивача вимагати виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1 Договору поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», ОСОБА_1 разом, так і від кожного окремо.
Зокрема, ОСОБА_1 відповідає перед позивачем за виконання зобов`язань у повному обсязі всім належним їм на праві власності майном та грошовими коштами.
Виходячи з пунктів 2.1 2.2 Договору поруки, позивач набуває право вимагати від ОСОБА_1 виконання зобов`язань, що витікають із Кредитного договору, при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання зобов`язання в цілому чи в будь-якій їх частині не будуть виконані ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ». ОСОБА_1 зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по Договору поруки не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання повідомлення від позивача про невиконання ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» зобов`язань і необхідності їх виконання ОСОБА_1 .
Позивач на виконання вимог Договору поруки та з метою позасудового врегулювання спору надіслав ОСОБА_1 листи за вих. № 26/100 від 29.04.2015р., з вимогою здійснити повне погашення заборгованості ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» за Кредитним договором, а також нарахованої йому неустойки, однак ОСОБА_2 вимоги позивача у встановлений строк не виконані, а заборгованість за Кредитним договором перед позивачем до сих пір не погашена.
На підставі наведеного, позивач просив стягнути солідарно з ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДІАМАНТБАНК» заборгованість за договором кредитної лінії № 606 від 12.12.2013р. в сумі 7 176 657,19 грн, з яких: заборгованість по кредиту в сумі 3 500 000,00 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами в сумі 665 095,93 грн, заборгованість зі сплати пені в сумі 929 013,29 грн, заборгованість зі сплати штрафу в сумі 2 082 547,97 грн., а також покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору (а.с.2-7 т.1).
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року було забезпечено позов ПАТ «ДІАМАНТБАНК» шляхом накладення арешту у межах суми заборгованості, що становить 7176657,19 грн, на грошові кошти, що належать на праві власності ТОА «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та розміщені на банківських рахунках:
-рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Діамантбнак», МФО 320854;
-рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «Діамантбнак», МФО 320854;
-рахунок № НОМЕР_3 в Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998;
-рахунок № НОМЕР_4 в ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО 334969;
-рахунок № НОМЕР_5 в ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО 334969;
-рахунок № НОМЕР_6 в ПАТ «Укрбізнесбанк», МФО 334969;
-рахунок № НОМЕР_7 в ПАТ «АКБ «Капітал», МФО 334828;
-рахунок № НОМЕР_8 в ПАТ «АКБ «Капітал», МФО 334828;
-рахунок № НОМЕР_9 в ПАТ «АКБ «Капітал», МФО 334828;
накладено арешт та заборону відчуження на все рухоме і нерухоме майно, у межах суми заборгованості, що становить 7176657,19 грн, яке належить на праві приватної власності ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ»;
накладено арешт та заборону відчуження на все рухоме і нерухоме майно, у межах суми заборгованості, що становить 7176657,19 грн, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.126-127 т.1).
Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року позов ПАТ «ДІАМАНТБАНК» було задоволено повністю: стягнуто солідарно з ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДІАМАНТБАНК» заборгованість за кредитним договором № 66 від 12 грудня 2013 року в розмірі 7176657,19 грн, в відшкодування понесених судових витрат 2037 грн з кожного з відповідачів (а.с.144-145 т.1).
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2017 року скасовано заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 серпня 2015 року, ухвалене у справі за позовом ПАТ «ДІАМАНТБАНК» до ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.221-222 т.1).
У встановлений судом строк позивач зменшив позовні вимоги: просив стягнути солідарно з ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за основною сумою кредиту за Договором кредитної лінії № 606 від 12.12.2013 в сумі 3 500 000,00 грн, заборгованість за процентами в сумі 2 860 602,14 грн, а всього 6 360 602,14 грн (а.с.60-64 т.2).
У встановлений судом строк ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» пред`явив зустрічний позов до ПАТ «ДІАМАНТБАНК», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про відкриття кредитної лінії, додаткових угод та договору поруки, який обґрунтував наступним.
Відповідно до наявних у справі матеріалів 12 грудня 2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» і ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» було укладено кредитний договір № 606, за умовами якого Банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію строком до 11 грудня 2014 року та надав кредит в межах встановленого ліміту у розмірі 3500000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24%.
Відповідно до п.1.5 Кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк нараховує пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки.
12 грудня 2013 року між Банком, ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», ОСОБА_1 укладено договір поруки № 606/4, згідно якого ОСОБА_1 зобов`язався перед Банком відповідати за виконання зобов`язань ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» щодо поверення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, визначених кредитним договором, при цьому відповідачі відповідають перед Банком як солідарні боржники.
Відповідно до розрахунку, наданого ПАТ «ДІАМАНТБАНК», станом на 10.06.2015р. загальна заборгованість за кредитним договором становить 7 176 657,19 грн, що складається з поточної заборгованості по тілу кредиту 3 500 000,00 грн, заборгованості за процентами в сумі 665 095,93 грн, заборгованості за сплати пені 929 013,29 грн, штраф в сумі 2 082 547,97 грн.
Згідно висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, даного за результатами проведення експертизи, проведеної на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2018 року, підпис в договорі кредитної лінії № 606, укладеному 12 грудня 2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» (в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» кожного аркуша договору), додатковій угоді № 1 від 13 грудня 2013 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, додатковій угоді № 1/1 від 22 січня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, додатковій угоді № 2 від 23 січня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, додатковій угоді № 3 від 13 лютого 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 13 лютого 2014 року, укладених між тими же сторонами (в графі «Директор Мордовкін М.О.») від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» виконано не директором ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» Мордовкіним М.О., а іншою особою.
Таким чином, виходячи з експертного висновку, який міститься в матеріалах справи, прямо вбачається, що ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» кредитний договір не укладало та не підписувало, відповідно волевиявлення на укладення кредитного договору у ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» не було. Будь-яких доказів щодо укладення кредитного договору та вчинення дій по укладенню кредитного договору та отриманню кредитних коштів зі сторони ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» позивачем не надано, відтак, не доведено укладення кредитного договору та перерахування коштів по кредитному договору.
Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин.
Враховуючи викладене, директор ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», який одноособово представляє інтереси товариства, не підписував кредитного договору № 606 від 12.12.2013р. разом з додатковими угодами до нього, відсутнє волевиявлення ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» на вчинення такого правочину, що тягне за собою його недійсність в силу ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦПК України.
Отже, між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» не виникли кредитні правовідносини. В такому випадку не було жодної мети для отримання коштів, тобто не настали реальні правові наслідки у вигляді задоволення потреб позичальника за кредитні кошти, що є підставою для визнання кредитного договору № 606 від 12.12.2013р. та додаткових угод до нього недійсними згідно ч.5 ст.203 ЦПК України.
Крім того, недійсність договору кредитної лінії № 606, укладеного 12 грудня 2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та додаткових угод до нього, укладених між тими же сторонами, за думкою відповідача, автоматично тягне за собою недійсність договору поруки № 606/4 від 12 грудня 2013 року, укладеного з ОСОБА_1 , на підставі ч.2 ст.548 ЦК України.
На підставі наведеного ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» просило визнати недійсними Договір про відкриття кредитної лінії № 606, укладений 12 грудня 2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», додаткову угоду № 1 від 13 грудня 201 року про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, додаткову угоду № 1/1 від 22 січня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 201 року, додаткову угоду № 2 від 23 січня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, додаткову угоду № 3 від 13 лютого 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 13 лютого 2014 року, договір поруки № 606/4 від 12 грудня 2013 року (а.с.16-18 т.4).
У встановлений судом строк ОСОБА_1 пред`явив зустрічний позов до ПАТ «ДІАМАНТБАНК», ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» про визнання договору поруки недійсним, який обґрунтував наступним.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на нібито укладений 12 грудня 213 року між Банком та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» кредитний договір № 606, за умовами якого Банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію строком до 11 грудня 2014 року та надав кредит в межах встановленого ліміту у розмірі 3500000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24%.
Відповідно до п.1.3 Кредитного договору видача кредиту здійснювалась окремими кредитними траншами на підставі заявок, поданих ТОВ`ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ2, та підписаних угод.
Відповідно до п.1.5 Кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом Банк нараховує пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки.
12 грудня 2013 року між Банком, ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», ОСОБА_1 укладено договір поруки № 606/4, згідно якого ОСОБА_1 зобов`язався перед Банком відповідати за виконання зобов`язань ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» щодо поверення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, визначених кредитним договором, при цьому відповідачі відповідають перед Банком як солідарні боржники.
Згідно з розрахунком Банку станом на 10.06.2015р. загальна заборгованість за кредитним договором становить 7 176 657,19 грн, що складається з поточної заборгованості по тілу кредиту 3 500 000,00 грн, заборгованості за процентами в сумі 665 095,93 грн, заборгованості за сплати пені 929 013,29 грн, штраф в сумі 2 082 547,97 грн.
Згідно висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, даного за результатами проведення експертизи, проведеної на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2018 року, підпис в договорі кредитної лінії № 606, укладеному 12 грудня 2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» (в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» кожного аркуша договору), додатковій угоді № 1 від 13 грудня 2013 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, додатковій угоді № 1/1 від 22 січня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, додатковій угоді № 2 від 23 січня 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, додатковій угоді № 3 від 13 лютого 2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 13 лютого 2014 року, укладених між тими же сторонами (в графі «Директор Мордовкін М.О.») від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» виконано не директором ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» Мордовкіним М.О., а іншою особою.
Таким чином, вказані обставини свідчать про недійсність спірного кредитного договору додаткових угод до нього, оскільки директор ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» такий договір не підписував, тобто воля ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» була відсутня на вчинення зазначених дій.
Відтак, вказане підтверджує відсутність волевиявлення ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», направленого на укладення спірного договору, що відповідно до ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України суперечить загальним засадам, додержання яких є необхідним для чинності правочину і згідно ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання цього правочину недійсним.
Враховуючи недійсність договору кредитної лінії № 606, укладеного 12 грудня 2013 року між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», додаткової угоди № 1 від 13 грудня 2013 року, додаткової угоди № 1/1 від 22 січня 2014 року, додаткової угоди № 2 від 23 січня 2014 року, додаткової угоди № 3 від 13 лютого 2014 року, укладених між тими самим сторонами, спричиняє автоматично недійсність договору поруки № 606/4 від 12 грудня 2013 року.
Перерахування грошових коштів із призначенням платежу «Надання кредитних коштів по кредитному договору» на рахунок осіб (нібито позичальників) без укладення з ними письмового кредитного договору не дають підстав стягувати грошові кошти за кредитним договором як з позичальника, так і з поручителя, враховуючи відсутність волевиявлення вказаних осіб на укладення кредитного договору.
Вказане спростовує існування саме кредитних правовідносин. Відтак і предмет, і підставу позову щодо стягнення грошових коштів на підставі порушення позичальником кредитного договору.
Через відсутність правочину відсутня й мета отримання кредитних коштів. З викладеного не вбачається факт настання реального правового наслідку отримання кредитних коштів для певних потреб (з певною метою).
Про існування вказаного кредитного договору та договору поруки ОСОБА_1 дізнався із заочного рішення суду під час ознайомлення його представником з матеріалами справи 1 вересня 2017 року та в той же день отримав копію цього рішення. Відтак, строки для подання позову не порушені.
Таким чином, висновком експерта доказано факт вчинення підпису на договорі не директором ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», а іншою особою, та виходячи з того, що позивач не спростував доводів про те, що кредитний договір позичальником за договором та додаткових угод до нього не підписував та відповідний висновок експертизи, вважав відсутність волевиявлення ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», направленого на укладення спірного договору, що відповідно до ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України суперечить загальним засадам, додержання яких є необхідним для чинності правочину і згідно ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання цього правочину недійсним.
На підставі наведеного ОСОБА_1 просив визнати недійсним Договір поруки № 606/4 від 12.12.2013р., укладений між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ОСОБА_1 до Кредитного договору № 606 від 12.12.2013р., укладеного між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» (а.с.22-25 т.4).
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 8 квітня 2020 року зустрічні позови ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ПАТ «ДІАМАНТБАНК», вимоги за зустрічними позовами об`єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.33-34 т.4).
У встановлений судом строк ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» наданий відзив на позовну заяву, який за своїм змістом аналогічний зустрічному позову. Крім того, відповідно до п.1.3 кредитного договору № 606 від 12.12.2013р. видача кредиту здійснювалась окремими кредитними траншами на підставі заявок, поданих ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», а також після укладення окремих додаткових угод, в яких зазначається сума і валюта кожного кредитного траншу.
При цьому, Банком на підтвердження видачі кредитних коштів, існування кредитної заборгованості, нарахування процентів, пені та штрафу не надано належної кредитної документації, в тому числі заявок на отримання кредитних коштів, бухгалтерських документів, підтверджуючих наявність простроченої заборгованості, бухгалтерських документів, які підтверджують нарахування та відповідний нарахований розмір пені, штрафу, а також процентів.
Кредитний договір № 606 від 12.12.2013р. не містить вартості кредиту, а також графік погашення кредиту відсутній і залишок максимально допустимої заборгованості за кредитом. Ні в умовах договору, ні в додатках до договору не зазначена сума процентів, що підлягала сплаті позичальником за весь час дії договору. Додаткові угоди № 1 і № 2 і № 3 до вказаного договору не містять сукупну вартість кредиту.
Таким чином, в договорі про надання споживчого кредиту в іноземній валюті Банком не попереджено ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» про валютні ризики, чим не дотримано вимоги чинних на момент укладення спірного договору п.3.8 Правил надання банками України інформації споживчу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.
Станом на дату звернення до суду з цим позовом, місцезнаходженням ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» було м. Донецьк, вулиця Сєченова, 31.
Місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженому Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р (п.1 ч.1 Переліку).
Таким чином, нарахування ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» пені в сумі 929 013,29 грн і штрафу в розмірі 2 082 547,97 грн та стягнення цих сум солідарно також і з заявника, є необґрунтованим та безпідставним.
На підставі наведеного просив у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДІАМАНТБАНК» до ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», ОСОБА_1 по стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити (а.с.41-47 т.4).
У встановлений судом строк ОСОБА_1 наданий відзив на позовну заяву, який за своїм змістом аналогічний зустрічному позову, поданому ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ». Крім того, зазначив, що п.2 додаткової угоди № 3 від 13.02.2014р. до кредитного договору № 606 від 12.12.2013р. за користування кредитним траншем в сумі 450 000,00 грн встановлено нову відсоткову ставку у розмірі 27% річних, тобто збільшено на 3% річні. Однак, погодження із поручителем щодо зміни кредитної ставки, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, не здійснювалось. Відповідні зміни до договору поруки № 606/4 від 12.12.2013р. не вносилися.
Оскільки 13.02.2014р. позивач та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» змінили зобов`язання останнього в бік збільшення без погодження з ОСОБА_1 , внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, то саме з цього часу припинилася порука, яка була забезпечена ОСОБА_1 , у тому числі й у тій частині зобов`язання, що забезпечувалася порукою до зміни зобов`язання.
Крім того, відповідно до п.2.2 договору поруки № 606/4 від 12.12.2013р. поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому договору не пізніше 3-х банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання боржником зобов`язань і необхідності їх виконання поручителем.
Повідомлення, що направляється кредитором поручителю, повинно бути здійснено у письмовій формі і буде вважатись поданим належним чином, якщо воно надіслано рекомендованим чи цінним листом (п.2.4 договору поруки № 606/4 від 12.12.2013р.).
Враховуючи, що з підстав, наведених вище, з 27 листопада 2014 року ДП «Укрпошта» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема, в місто Донецьк, то повідомлення про невиконання ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» зобов`язань і необхідності їх виконання ОСОБА_1 відповідно до умов п.2.4 договору поруки № 606/4 від 12.12.2013р. позивачем на адресу ОСОБА_1 не направлялось. Отже, будь-яких зобов`язань по виконанню умов договору поруки № 606/4 від 12.12.2013р. та Кредитного договору у ОСОБА_1 виникнути не могло.
Наведені обставини, на думку відповідача ОСОБА_1 , свідчать, що кредитні правовідносини і відповідно правовідносини поручительства між ПАТ «ДІАМАНТБАНК», ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» і ОСОБА_1 не виникли через непідписання ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» кредитного договору. Крім того, у позивача взагалі відсутній предмет спору відносно ОСОБА_1 і формально може виникнути після отримання ним повідомлення від позивача про невиконання ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» зобов`язань і необхідності їх виконання ОСОБА_1 . До того ж, у зв`язку з укладенням додаткової угоди про збільшення ставки, ПАТ «ДІАМАНТБАНК» втратив право вимоги до ОСОБА_1 як до поручителя з 13.02.2014р.
На підставі наведеного просив у задоволенні позовних вимог ПАТ «ДІАМАНТБАНК» до нього, ОСОБА_1 , по стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити (а.с.27-30 т.4).
У встановлений судом строк ПАТ «ДІАМАНТБАНК» наданий відзив на зустрічний позов ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», в якому зазначив, що основний та єдиний доказ стосовно позовних вимог ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТА», - це підпис у договорі кредитної лінії № 606, укладеному 12.12.2013р. між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», додатковій угоді № 1 від 13.12.2013р. до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12.12.2013р., додатковій угоді № 1/1 від 22.01.2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12.12.2013 року, додатковій угоді № 2 від 23.01.2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12.12.2013 року, додатковій угоді № 3 від 13.02.2014 року до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12.12.2013 року, укладених між тими же сторонами від імені директора ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» виконано не директором ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» Мордовкіним М.О., а іншою особою.
З даним висновком № 19/17-3/1/29-СЕ/19 Державного науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України ПАТ «ДІАМАНТБАНК» не погодився, оскільки вважав його неповним, необґрунтованим, оскільки проведена експертиза містить недобросовісні помилки, які були допущені: не були досліджені справжні зразки підписів директора ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» ОСОБА_3 станом на момент укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12.12.2013 року та додаткових угод до нього, а також використані застарілі методики проведення експертизи.
Так, при проведенні експертизи судовий експерт ОСОБА_4 використовувала інформаційні джерела 2008, 2009 років, що на його думку, станом на 2019 рік є неактуальним, застарілим методом проведення експертиз.
З моменту укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12.12.2013р. до моменту відібрання експериментальних зразків підпису директора ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» Мордовкіна М.О. для проведення судово-почеркознавчої експертизи пройшло 5 років, за час яких відбулися зміни в підписі останнього.
Вважав, що судовий експерт ОСОБА_4 неповно та необ`єктивно провела почеркознавчу експертизу, використавши при цьому експерементальні зразки підпиу та почерку ОСОБА_3 , хоча відповідно ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18.12.2018 року у справі № 235/5837/15-ц на дослідження надавався більший перелік документів із вільними, умовно-вільними та експериментальними зразками підписів останнього. Отже, за думкою ПАТ «ДІАМАНТБАНК» наявні підстави для проведення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи.
Матеріали справи містять належні та допустимі доказ про те, що позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином, надавши ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» кредитні кошти, а в свою чергу останній не виконав свої зобов`язання щодо повернення фактично отриманих коштів та процентів.
Звернув увагу на те, що згоду на укладення Договору поруки № 606/4 від 12.12.2013 року надавала дружина ОСОБА_5 .
Окрім того, надав суду засвідчені копії Договору застави товарів в обороті № 606/2 від 12.12.2013р. з додатком, підписаний директором ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», Договору іпотеки № 606/4 від 12.12.2015р., укладений між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ОСОБА_6 ймовірно, матір`ю ОСОБА_1 , яка передала в забезпечення Кредитного договору нежитлове приміщення № 40, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір нотаріально посвідчений та у п.2.5 зазначено, що Договір укладається за згодою чоловіка ОСОБА_7 .
Таким чином, доводи ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» про те, що воно не підписувало договору кредитної лінії № 606 від 12.12.2013р., не знаходять свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, а доводи ОСОБА_1 про те, що останній не знав про існування кредитного договору та договору поруки дізнався із заочного рішення суду, спростовуються вищезазначеним.
Зустрічний позов ОСОБА_1 вважав штучним та спрямованим на уникнення відповідальності за зобов`язаннями перед банком.
Таким чином, вважав, що у відповідачів виник обов`язок перед позивачем щодо повернення грошових коштів за Кредитним договором. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.138-143 ч.4).
У встановлений судом строк ПАТ «ДІАМАНТБАНК» надав відповіді на відзиви ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та ОСОБА_1 , які за своїм змістом аналогічні змісту відзивам ПАТ «ДІАМАНТБАНК» на зустрічні позови ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та ОСОБА_1 (а.с.144-146, 150-152 т.4).
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 липня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.100 т.4).
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника Публічного акціонерного товариства «ДІАМАНТБАНК» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (а.с.39 т.5).
21 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» зробило заяву про застосування позовної давності до вимог за зустрічними позовами ОСОБА_1 до ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» до ПАТ «ДІАМАНТБАНК» і ОСОБА_1 і відмову в позові у зв`язку з цим (а.с.61-67 т.5).
21 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» зробило заяву про застосування ст.1057-1 ЦК України у випадку задоволення зустрічного позову ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» та (або) ОСОБА_1 (а.с.71-73 т.5).
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 вересня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» - Акціонерне товариство «Закритий недивеосифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору № 30-06/2020 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 30.06.2020 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» (а.с.152-153 т.5).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 підтримав позовні вимоги, просив первісний позов задовольнити, в зустрічних позовах відмовити з підстав, зазначених у відзивах.
Представники відповідачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечували проти первісного позову з підстав, зазначених у відзивах, підтримали зустрічні позови.
Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, оголосивши висновок експерта, а також допитавши його в судовому засіданні, і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про те, що в первісному та зустрічних позовах необхідно відмовити з наступних підстав.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.
Під правочином стаття 202 ЦК України розуміє дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Стаття 203 ЦК України містить в собі загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правоміності правочину).
У відповідності до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму павочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Стаття 207 ЦК України пред`являє вимоги до письмової форми правочину.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Положеннями ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його недійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (спорюваний правочин).
Згідно ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.
Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.
Суд може застосовувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Відповідно до ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Загальними умовами виконання зобов`язань, передбачених ст.526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Положеннями статей 527, 530 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпучуватися, зокрема, порукою.
Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ч.1). Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч.2).
Положеннями ст.548 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Недійсність правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання не спричиняє недійсність основного зобов`язання.
Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
У відповідності до ст.555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову подати клопотання про залучення боржника до участі у справі.
Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.
Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.
Стаття 626 ЦК України містить в собі поняття та види договору. Так, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
До договорів, що укладаються більше як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.
Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Із змісту ст.638 ЦК України вбачається, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно зі ст.639 ЦК України договір може бути укладений у бідь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Положеннями ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
У відповідності до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недотриманням письмовій формі, є нікчемним.
Згідно зі ст.1057-1 ЦК України у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.
Визначаючи недійсним кредитний договір, у якому виконання зобов`язання позичальника забезпечено заставою майна позичальника або поручителя, суд за заявою кредитодавця накладає на таке майно арешт.
Арешт на майно підлягає зняттю, якщо протягом 30 днів з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання недійсним кредитного договору кошти у розмірі, визначеному судом, будуть повернуті кредитодавцю. Якщо у зазначений строк зобов`язання повернути кошти не виконано, кредитодаввець має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на арештоване майно.
Арешт на майно, накладений відповідно до частини другої цієї статті, підлягає зняттю після виконання зобов`язання повернути кредитодавцю кошти у розмірі, визначеному судом.
У відповідності до ст.75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підтвердження укладення між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» договору кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року позивачем надано суду копії Договору кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, Додаткової угоди № 1 до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року, Додаткової угоди № 1/1 до Договору кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року від 22 січня 2014 року, Додаткової угоди № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року від 23 січня 2014 року, Додаткової угоди № 3 до Договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 13 лютого 2014 року від 13 лютого 2014 року, Договору поруки № 606/4, укладеного між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ОСОБА_1 12 грудня 2013 року, копія Договору застави транспортних засобів № 606/7, укладеного між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ОСОБА_1 12 грудня 2013 року, копії листів ТОВ «ДІАМАНТБАНК» про погашення заборгованості № 27/100 від 29.04.2015р. на ім`я ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», № 26/100 від 29.04.2015р. на ім`я ОСОБА_1 , обґрунтований розрахунок заборгованості станом на 10.06.2015р. за Договором кредитної лінії № 606 від 12.12.2013р., укладеного між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», обґрунтований розрахунок нарахованої відповідачу неустойки станом на 10.06.2015р. за Договором кредитної лінії № 606 від 12.12.2013р., укладеного між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ», виписки/особовий рахунок ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТЕСТ» (а.с.8-42 т.1, 104-110 т.2).
За клопотанням представника ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу для ідентифікації виконавця підпису від імені позичальника в Договорі кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року та Додаткових угодах до нього.
Згідно висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центу МВС Кулінської О.І. від 25 березня 2019 року № 19/17-3/1/29-СЕ/19 підписи від імені ОСОБА_3 в графі «Позичальник» у договорі кредитної лінії № 606 від 12.12.2013, графі «Директор М.О. Мордовкін» у додатковій угоді № 1/1 для договору кредитної лінії № 606 від 12.12.2013, додатковій угоді № 3 до договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 13.02.2014, додатковій угоді № 1 до договору відкриття кредитної лінії № 606 від 12.12.2013, додатковій угоді № 2 до договору про відкриття кредитної лінії № 606 від 12.12.2013, виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою (а.с.238-249 т.2).
Отже, аналіз доказів по справі дозволяє зробити суду висновок про те, що Договір кредитної лінії № 606 від 12 грудня 2013 року від імені ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» не був підписаний його уповноваженою на це особою - директором Мордовкіним М.О., а тому такий правочин не можна вважати таким, що вчинений у письмовій формі, тобто його слід вважати неукладеним, а тому у сторін не виникли взаємні права та обов`язки за законом.
Оскільки договір поруки укладався між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» на забезпечення виконання основного зобов`язання, а саме Договору кредитної лінії, який є неукладеним, то й договір поруки № 606/4 від 12 грудня 2013 року мав бути визнаний недійсним.
Аналогічні висновки мітяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018р. у справі № 305/1180/15-ц.
На підставі наведеного, суд вважає, що між ПАТ «ДІАМАНТБАНК» та ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» відсутні кредитні правовідносини, а тому первісний позов про стягнення боргу за Договором кредитної лінії та додаткових угод до нього задоволенню не підлягає.
Враховуючи, що відповідачі в якості підстави зустрічних позовів про визнання договору поруки недійсним зазначили визнання недійсними договору про відкриття кредитної лінії та додатків до нього, - зустрічні позови також задоволенню не підлягають.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у первісному та зустрічних позовах судовий збір покладається на сторони, які їх понесли (а.с.1, 103 т.1, 23 т.2, 19, 26 т.3).
Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у первісному та зустрічних позовах понесені ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» витрати, пов`язані із залученням експертів, покладається на відповідача ТОВ «ЮЗ АЛКО-ТРЕСТ» (а.с.12, 16, 18 т.3).
Відповідно до ст.ст.202-205, 207, 215, 216, 218, 546-548, 554, 555, 626, 638-640, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Дата складання повного судового рішення 20 грудня 2021 року.
Суддя Г.В. Назаренко
Вступна та резолютивна частини рішення складені 10 грудня 2021 року. Повне рішення складене 20 грудня 2021 року.
Суддя Г.В. Назаренко