КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року

м. Київ

справа №761/48218/19

провадження № 22-ц/824/1538/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Нежури В.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року /суддя Пономаренко Н.В./

у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська, 13-А», голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська, 13-А» ОСОБА_2 про визнання рішення загальних зборів незаконним та його скасування, припинення дій, стягнення коштів, зобов`язання вчинити дії та визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська,13А», голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дмитрівська,13А» ОСОБА_2 про припинення дій, які порушують права.

Відповідно до позовних вимог позивач просив:

1) визнати незаконним та таким, що порушує конституційні права громадянина України співвласника будинку ОСОБА_1 рішення загальних зборів ОСББ «Дмитрівська, 13-А» від 26.12.2018 року щодо встановлення системи відеоспостереження в місцях загального користування будинку ОСББ «Дмитрівська, 13А» у м. Києві та скасувати рішення загальних зборів ОСББ «Дмитрівська, 13А» від 26.12.2018 року щодо встановлення системи відеоспостереження в місцях загального користування будинку по АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язати ОСББ «Дмитрівська, 13А» шляхом проведення демонтажу системи відеоспостереження в місцях загального користування будинку ОСББ «Дмитрівська, 13А» за адресою: АДРЕСА_1, припинити дії, які порушують права ОСОБА_1 , встановлені ст. 32 Конституції України щодо недопустимості збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди та які полягають у збирані та поширенні ОСББ «Дмитрівська, 13А» інформації про особисте та сімейне життя ОСОБА_1 ;

3) стягнути з голови правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_2 на користь ОСББ «Дмитрівська, 13А» кошти, еквівалентні сумі коштів, які голова правління ОСОБА_2 незаконно витратила на встановлення та технічне обслуговування системи відеоспостереження у місцях загального користування будинку ОСББ «Дмитрівська, 13А» за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи той факт, що ОСОБА_2 витратила не за призначенням щомісячні внески членів ОСББ, які мали бути витраченими на утримання будинку та прибудинкової території;

4) зобов`язати голову правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_2 припинити дії, які порушують встановлені ст. 32 Конституції України права громадянина України, співвласника ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_1 , шляхом припинення роботи системи відеоспостереження в місцях загального користування будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

5) зобов`язати голову правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_2 виконати всі необхідні дії для знищення всіх наявних аудіо та відео записів, які містять інформацію про особисте життя ОСОБА_1 та членів його сім`ї, що здійсненні системою відеоспостереження, встановленою у 2019 році у місцях загального користування будинку ОСББ «Дмитрівська, 13А за адресою: АДРЕСА_1;

6) визнати незаконними дії голови правління ОСББ ОСОБА_2 та такими, що порушують права громадянина України, члена ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_1 , надані йому статтями 5 та 11 Закону України «Про інформацію» у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 відмовилась припинити роботу камер цілодобового відеоспостереження в місцях загального користування ОСББ «Дмитрівська, 13А» на вимогу ОСОБА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 припинити роботу системи відеоспостереження за ОСОБА_1 в той час, коли він в будь-який зручний для нього час користується місцями загального користування будинку, де ОСОБА_1 є співвласником будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

7) визнати дії голови правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_2 та ОСББ «Дмитрівська, 13А» незаконними та такими, що порушують права громадянина України, члена ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_1 , а саме: незаконне збирання, зберігання, використання, поширення конфіденційної інформації про особу ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 забезпечити вимогу члена ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 припинити роботу системи відеоспостереження за ОСОБА_1 в той час, коли він в будь-який зручний для нього час користується місцями загального користування будинку ОСББ «Дмитрівська, 13А», де ОСОБА_1 є співвласником будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

8) визнати дії голови правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_2 та правління ОСББ «Дмитрівська, 13А» незаконними та такими, що порушують права громадянина України, члена ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_1 , надані йому статтею 307 ЦК України, де йдеться, що «Фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою» у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 забезпечити вимогу члена ОСББ «Дмитрівська, 13А» ОСОБА_1 припинити відеозапис та відеоспостереження за ОСОБА_1 в той час, коли він у будь-який зручний для нього час користується місцями загального користування будинку, де ОСОБА_1 є співвласником будинку за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 припинити роботу системи відеоспостереження у місцях загального користування будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 178-181/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції помилково ототожнено такі поняття як місце загального користування житлового будинку ОСББ та громадське місце, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Вказував, що відповідно до ст. 382 ЦК України, приміщення (місця) загального користування належать на праві спільної сумісної власності співвласникам багатоквартирного будинку а тому не можуть бути громадськими місцями. Посилався також на наказ Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 р. №139 «Про затвердження «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», який встановлює розмежування юридичних понять «приміщення загального користування» та «громадські місця». Не вважаються громадськими місцями території, які мають обмежений доступ. Поняття «місця загального користування» також визначено Наказом № 315 від 22.11.2018 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Наголошував, що проведення відеоз`йомки його та його родини в місцях загального користування житлового будинку ОСББ, де він та його мати є власниками квартири та співвласниками місць загального користування, порушує його права, передбачені ст. 32 Конституції України, ст. 307 ЦК України. Ст. 307 ЦК України, жодним чином не надає право проводити відеоз`йомку у місцях загального користування будинку ОСББ. Права особи щодо особистого і сімейного життя захищаються нормами статті 32 Конституції України, яка встановлює, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Суд першої інстанції не з`ясував під час слухання справи питання щодо відеоінформації, яка потрапляє з відеокамер на комп`ютерний сервер, та не звернув увагу на той факт, що до інформації, яка зберігається на сервері відеонагляду, має доступ багато осіб, водночас, йому доступу не надано. Вказував, що вимога про стягнення з голови правління на користь ОСББ коштів, які голова правління незаконно витратила на встановлення та обслуговування системи відеспостереження будинку заявлена належним позивачем, оскільки саме співвласники будинку розпоряджаються коштами, які сплачують на поточний рахунок ОСББ. Також при розгляді апеляційної скарги просив вирішити питання щодо підвідомчості заявлених ним позовних вимог суду загальної юрисдикції, посилаючись на практику Верховного Суду щодо розгляду справ за участю членів ОСББ лише в господарських судах.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, заслухавши апелянта, який з`явився в судове засідання, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту ОСББ «Дмитрівська, 13А», затвердженого рішенням Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 17.12.2017 року, ОСББ «Дмитрівська, 13А» створено відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Пунктом 1 розділу ІІ Статуту визначено, що метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників щодо володіння нерухомим майном в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством, цим Статутом та рішенням органів управління Об`єднання.

За змістом ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст. 12 Закону управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Стаття 16 Закону визначає, які права має ОСББ. Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання:утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність;приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання;визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання;укладати договори;виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку;встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом;визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою;здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів;захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності;використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання;встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

Судом встановлено, що рішенням Загальних зборів членів ОСББ «Дмитрівська, 13А» від 16.12.2018 року, а не 26.12.2008 року, як зазначено в позові і відзиві, вирішено визначити наступні проекти як приорітетні для техніко-економічної оцінки системи відеоспостереження в будинку і на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 75).

По даному питанню рішення прийнято згідно протоколу підрахунку голосів Загальних зборів членів ОСББ від 16.12.2018 проголосували 33 співвласника будинку АДРЕСА_1 , загальною площею власності 4858,2 кв.м. (а.с.87-88).

При цьому, протоколом від 04.12.2019 загальних зборів ОСББ затверджений звіт голови правління від 17.11.2019, в тому числі щодо забезпечення безпеки будинку (встановлення відеоспостереження в місцях загального користування (а.с.92, 101).

Також судом встановлено що в березні 2019 року здійснено монтаж відео спостереження (розтер, реєстратор, 8 камер, монітор). Камери встановлені в холі на 1 поверсі, біля ліфту на 1 поверсі, перед парадним входом, перед дверима на пожежні сходи, у підвалі, на технічному поверсі. Тобто, жодною відеокамерою не охоплюється вхід безпосередньо до квартири НОМЕР_1 , як і взагалі на поверсі позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішення ОСББ щодо встановлення системи відеоспостереження в місцях загального користування будинку ОСББ «Дмитрівська, 13А» у м. Києві порушує його конституційні права як громадянина України співвласника будинку, які закріплені в ст. 32 Конституції України та в ст. 307 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 32 Конституції України про те, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. А відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України визначено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частинами 1, 3 ст. 307 ЦК України визначено, що фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Судом першої інстанції вірно наголошено на тому, що Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України в своєму Наказі "Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг" від 22.11.2018 N315, визначило, що місця загального користування - це місця, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, крім допоміжних приміщень.

Тобто, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що в місцях загального користування багатоквартирних житлових будинків чинним законодавством не заборонено встановлення та використання камер для відкритого (наявність таблички з повідомленням) відеоспостереження в межах доступу до місць загального користування, з метою безпеки людей та схоронності майна.

Окрім того, відеоспостереження проводиться відкрито шляхом розміщення табличок з написом «Увага! Ведеться відеоспостереження» та відсутнє на поверху позивача.

Таким чином, аналізуючи вказані вище норми чинного законодавства в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлення відеоспостереження в будинку АДРЕСА_1 в місцях загального користування не порушує права позивача та інших мешканців цього будинку, визначених в ст. 307 ЦК України.

Також судом першої інстанції зроблено висновок, що позовні вимоги про визнання дій відповідачів, які полягають в незаконному збиранні, зберіганні, використанні, поширенні конфіденційної інформації про особу ОСОБА_1 , у відповідності до ст. 77, 78, 79, 81 ЦПК не підтверджені жодними належним, допустимими та достовірними доказами.

Доводи апеляційної скарги, про безпідставне ототожнення понять «місце загального користування житлового будинку ОСББ» та «громадське місце», як і доводи про порушення прав позивача, передбачені ст. 32 Конституції України, ст. 307 ЦК України, колегією суддів не приймаються з огляду на таке.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 р. запроваджена «МЕТОДИКА розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг».

У Методиці використовується такий термін, як місця загального користування - це всі допоміжні нежитлові приміщення в багатоквартирному будинку, наприклад, сходові клітини, міжквартирні майданчики, коридори (крім балконів), які є спільною власністю всіх власників квартир / нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Право на невтручання в особисте і сімейне життя передбачено ст. 5 Закону України "Про захист персональних даних", ч. 2 ст.11 Закону України " Про інформацію", ч. 1 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а також міжнародно-правовими актами, до яких належать Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (стаття 8).

Враховуючи вищевикладене, матеріалами справи не підтверджується факт встановлення камери та здійснення відеозйомки таким чином, що в поле огляду якої потрапляли безпосередньо вхідні двері квартири позивача, камери встановлені у місцях загального користування, а тому не було порушено право на особисте життя позивача.

Ч. 1 ст. 32 Конституції України визначено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди.

ОСОБА_1 не доведено ані збирання, зберігання, використання, ані поширення конфіденційної інформації відносно нього проведенням зйомки у місцях загального користування будинку.

Таким чином, у відповідності до ст. 386, 391 ЦК України, жодним чином не створюються перешкоди у користуванні та розпорядженню своєю квартирою як власника майна, а ухвалення рішення з метою запобігання порушення прав сторін на майбутнє взагалі не передбачено діючим цивільним законодавством України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: