Справа № 2-747/11
Провадження № 8/638/18/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Фісатіді Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.10.2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Харківської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 адвокат Гребінка А.М. звернувся із заявою про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 року по справі № 2-747/11 за нововиявленими обставинами, в якій просить переглянути вказане рішення суду з нововиявленими обставинами, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 не був присутній під час проголошення рішення суду від 09.10.2013 року, не приймав участі під час розгляду справи у суді першої інстанції та не отримував жодної кореспонденції, оскільки на момент розгляду справи та після цього фактично не проживав за адресою, вказаною у позові, лише 01.04.2021 року представник ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами справи в суді та зробив фотокопії. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи ОСОБА_3 виявив, що не його підпис стоїть у додаткових угодах від 13.07.2009 року, у зв`язку з чим звернувся до ОСОБА_2 , яка в свою чергу знайшла оригінали вказаних договорів та додаткових угод. В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення шахрайства. В рамках кримінального провадження за ст.190 КК України проведена почеркознавча експертиза, яка констатувала, що підписи у додаткових угодах не належать ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 вважає вказані обставини підроблення його та ОСОБА_2 підписів у додаткових угодах до кредитних договорів нововиявленими обставинами у розумінні процесуального закону, а саме такими, що мають істотне значення для справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі ОСОБА_3 на час розгляду справи.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала заяву та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Фісатіді Г.Д. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 , вказуючи, що матеріалами справи спростовуються доводи відповідача про необізнаність останнього про перебування та розгляд справи в суді. Оскільки ОСОБА_3 отримував особисто та через представника судову кореспонденцію, приймав особисту участь судових засіданнях. 09.12.2013 року представник відповідача отримав копію судового рішення. Крім того, ОСОБА_3 в 2014 році у письмових поясненнях адресованих державному виконавцю вказав адресу проживання, підтвердив факт отримання кореспонденції та вказав про визнання прийнятих на себе зобов`язань щодо погашення заборгованості. Окрім того, ОСОБА_3 з 2017 року здійснював щомісячні відрахування на виконання рішення суду про стягнення заборгованості. Твердження про те, що ОСОБА_3 не підписував додаткові угоди є неспроможними, оскільки останній не вказував про ці обставини під час розгляду справи по суті. Зазначила про законність та обґрунтованість рішення суду від 09.10.2013 року, яким встановлено розмір та наявність заборгованості відповідачі вперед позивачем, просила закрити проведення у справі за даною заявою через порушення строків, встановлених діючим законодавством України.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 року стягнуто солідарно на користь АТ Райффайзен Банк Аваль з ОСОБА_4 (як фізичної особи та фізичної особи-підприємця), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суму заборгованості за Генеральною кредитною угодою №07-01-90-08 від 12.05.2008 року: за кредитним договором №010-2/07-01-0421-08 від 12.05.2008 року в сумі 659 240,59 доларів США, де сума заборгованості за кредитом 476 254,17 доларів США, сума заборгованості за відсотками 182 986,42 доларів США; за кредитним договором №010-2/07-01-0422-08 від 12.05.2008 року в сумі 118 266,07 доларів США, де сума заборгованості за кредитом 86 165,77 доларів США, сума заборгованості за відсотками 32 100,30 доларів США; за кредитним договором №010-2/07-01-0811-08 від 31.10.2008 року в сумі 1 527 311,31 гривень, де сума заборгованості за кредитом 986 461,30 гривень та сума заборгованості за відсотками 540 850,01 гривень; за кредитним договором №010-2/07-01-0812-08 від 31.10.2008 року в сумі 473 688,15 гривень, де сума заборгованості за кредитом 312 243,74 гривень, сума заборгованості за відсотками 161 444,41 гривень, а всього у сумі 8 215 610,20 гривень (вісім мільйонів двісті п`ятнадцять тисяч шістсот десять гривень 20 коп.). Стягнуто на користь АТ Райффайзен Банк Аваль з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №010-2/07/1-905-07 від 10.08.2007 року у сумі 197 051,67 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_4 (як фізичної особи та фізичної особи-підприємця), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь АТ Райффайзен Банк Аваль судові витрати у сумі 566,67 гривень та 40 гривень з кожного.

09.08.2021 року в ЄРДР зареєстрована заява ОСОБА_5 про використання завідомо підроблених документів за № 0001246 за ч.3 ст.358 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження проведена судово почеркознавча експертиза, згідно висновку якої від 12.10.2021 року підписи від імені Безбородих у додаткових угодах до кредитного договору № 010-2/07-01-0811-08 від 31.10.2008 року виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою (особами). Підписи від імені ОСОБА_6 в додаткових угодах до вказаного кредитного договору виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою (особами).

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України).

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, тобто ті, що взагалі не були предметом розгляду у цивільній справі.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 623/1327/16-ц (провадження № 61?18036св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 761/36608/14-ц (провадження № 61?1780св20).

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами, представник відповідача ОСОБА_3 посилався на те, що після ухвалення вказаного рішення та звернення до правоохоронних органів, проведення почеркознавчої експертизи встановлено те, що підписи в додаткових угодах до кредитних договорів ним та ОСОБА_2 не виконанні, а вчинені іншою особою.

Представник відповідача ОСОБА_3 зазначав, що вказана інформація не була встановлена судом, не була та не могла бути відома заявнику на час розгляду справи, тому вказана обставина є нововиявленою у розумінні частини другої статті 423 ЦПК України.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, та не ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом під час розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 будучи поручителями за кредитним договорами ОСОБА_4 , не підписували додаткові угоди до кредитного договору, що встановлено шляхом проведення почеркознавчої експертизи в рамках кримінального провадження, дані додаткові угоди, якими в тому числі встановлені нові графіки погашення заборгованості та процентів за кредитним договорами, не досліджувалися під час розгляду справи та постановлення рішення, ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, а тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_3 адвоката Гребінка А.М., скасувавши рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.10.2013 року по справі № 2-747/11 за нововиявленими обставинами та призначивши справу до розгляду за правилами, встановленим ЦПК України.

Керуючись ст.ст.423-424 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.10.2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Харківської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за нововиявленими обставинами задовольнити частково.

Скасувати рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.10.2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі Харківської обласної дирекції АТ Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за нововиявленими обставинами.

Призначити справу до розгляду за правилами, встановленими ЦПК України на 09:30 годину 20 січня 2022 року.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий