Справа № 758/471/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

представника позивача - Шимоняка І. В.,

представника відповідача - Демчука О. В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить визнати припиненим договір поруки від 17 листопада 2006 року № 0, що був укладений між сторонами.

В обґрунтування позову покликається на те, що між сторонами був укладений оспорюваний договір за яким позивач поручався за виконання зобов`язань за договором кредиту від 17 листопада 2017 року, укладеного між банком та третьою особою. Останні з 01 лютого 2014 року не здійснював сплату платежів за кредитним договором. 22 грудня 2014 року банк звернувся до третьої особи з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором. Вважає, що 01 лютого 2014 року настав строк виконання основного зобов`язання. Протягом шести місяців, тобто до 01 серпня 2014 року, банк не звернувся із позовом до позивача, а відтак договір поруки у відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України вважається припиненим. Просить позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду заперечення на позов, які суд розцінює як відзив. Наводить аргументи про те, що у разі порушення термінів виконання основного зобов`язання за кредитним договором від 17 листопада 2017 року, банк має право на дострокове повернення суми кредиту. Так, банк направив позивачу та третій особі вимоги про дострокове повернення кредиту за кредитним договором 23 грудня 2014 року, які отримані останніми 26 грудня 2014 року. Вимоги банку не були виконані, а тому звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права у березні 2015 року, тобто з дотриманням строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України в частині позовних вимог до поручителя, як солідарного відповідача.

Разом із тим, відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, адже позивач дізнався про порушення свого права 08 серпня 2011 року, а звернувся до суду за захистом свого порушеного права у січні 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

10 лютого 2017 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до судоовго розгляду.

06 листопада 2017 року у справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та головуючим суддею визначено Васильченко О. В.

18 травня 2021 року у справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та головуючим суддею визначено Якимець О. І.

24 травня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просить такий задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову та просить у такому відмовити.

У судове засідання третя особа, не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце цього засідання, а тому з урахуванням думок сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

17 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про надання кредиту № 0. Надано кредит шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника у сумі 200000,00 дол. США. Строк кредитування 132 місяці, тобто з 17 листопада 2006 року по 17 листопада 2017 року. Погашення кредиту щомісячними платежами. Банк має право дострокового повернення кредиту, зокрема у разі порушення термінів повернення кредиту, процентів, комісій строком більше ніж на один місяць (п. п. 1.1, 1.2, 1.2.1, 5.3, 5.5, 11.1 договору) /арк. спр. 6-12/.

Суд установив, 17 листопада 206 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (банк), ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки № 0. Предмет договору - забезпечення виконання зобов`язання позичальником перед банком за договором кредиту від 17 листопада 2006 року № 0. Термін повернення кредиту 17 листопад 2017 року. Порука припиняється з припиненням усіх зобов`язань позивальника перед банком по кредитному договору. Дані обставини встановлено із договору поруки /арк. спр. 5/.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 цього Кодексу терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

При цьому умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язання боржника не свідчить про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, а тому підлягають застосуванню ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору поруки) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Із довідки-розрахунку заборгованості третьої особи перед банком за кредитним договором остання дата погашення заборгованості за наданим кредитом 31 липня 2014 року у сумі 2005,16 дол. США. Останній платіж по процентам за користування кредитом 02 грудня 2014 року у сумі 102,42 дол. США /арк. спр. 58-66/.

Таким чином, суд критично оцінює доводи позивачем про те, що 01 лютого 2014 року третя особа здійснила останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором, а відтак з 02 лютого 2014 року банк мав би дізнатися про порушення свого права, адже таке спростовано встановленими обставинами, що підтверджено довідкою-розрахунком. Будь-яких заперечень із цього питання позивачем не подано.

У зв`язку з невиконання зобов`язань третьою особою за кредитним договором від 17 листопада 2006 року, банк скористався своїм право пред`явлення дострокової вимоги про повернення кредитної заборгованості та заборгованості по процентам. Так, 22 грудня 2014 року банк направив позивачу та третій особі вимоги, які отриманні останніми 26 грудня 2012 року. /арк. спр. 44-49, 53/.

24 березня 2015 року банк звернувся до суду з позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 17 листопада 2006 року до позивача та третьої особи /арк. спр. 70-72/.

Звернувшись до суду із вимогою про повне погашення заборгованості за кредитним договором, включаючи тіло кредиту та відсотки, банк самостійно змінив строк виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи встановлені обставини суд прийшов до переконання про те, що банк протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання пред`явив вимогу до поручителя, тим самим дотримавшись зазначеного строку, а відтак відсутні підстави для застосування положень ч. 4 ст. 559 ЦК України про припинення договору поруки до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що третя особа взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, у зв`язку із чим банк скористався правом достроково пред`явив вимогу про погашення заборгованості у відповідності до ст. 1050 ЦК України, а тому суд приходить до переконання, що відсутні підстави для припиненням договору поруки, а тому у позові необхідно відмовити.

Щодо клопотання відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд прийшов до висновку, що у такому слід відмовити за необґрунтованістю, адже відповідачем не обґрунтовано момент, коли позивач дізнався про порушення свого прав та яким чином трирічний строк позовної давності сплив саме 08 серпня 2011 року.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір, що підтверджено платіжним документом, який міститься у матеріалах справи. Таким чином, судовий збір сплачений позивачем необхідно покласти на останнього.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду із позовом - покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 );

відповідач Публічне Акціонерне Товариство «Укрсиббанк» (місцезнаходження - місто Київ, вул. Андріївська, 2/12);

третя особа ОСОБА_2 (місце проживання - АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець