печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Єряшевій А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін в приміщенні суду у місті Києві цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з ОСОБА_2 мотивуючи тим, що між ними 26 грудня 2018 року було укладено договір № ТН 0812, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач зобов`язався прийняти даний комплекс та оплати вартість у розмірі 14 738,00 грн. З боку позивача умови договору було виконано та надано відповідний комплекс згідно акту, однак з боку відповідача умови договору були порушено та сплачено лише частина вартості наданого товару. Станом на дату звернення до суду, заборгованість відповідача за надані послуги складає 5 243,00 грн. Виходячи з наведеного позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 5 243,00 грн., пеню в сумі 1 728,04 грн., 3% річних у розмірі 157,29 грн. та понесені судові витрати в сумі 840,80 грн.

Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, яким роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Частиною четвертою вказаної статті визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 грудня 2018 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № ТН 0812, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач зобов`язалась прийняти цей Комплекс, згідно Акту приймання - передачі товару та сплатити за нього визначену Договором грошову суму в розмірі 14 738,00 грн. (а.с. 9-11).

Відповідно до п. 1.2. Договору під Комплексом розуміється продаж набору косметики та надання косметологічних послуг.

Згідно п. 1.3. Договору асортимент, кількість, комплектація, перелік складових Комплексу і загальна сума Договору визначаються в Переліку № 1 (специфікації), що є невід`ємною частиною Договору (а.с. 10).

Пунктом 2.4. Договору визначено що зобов`язання ФОП ОСОБА_1 по передачі Комплексу вважаються виконаними в момент передачі Комплексу в розпорядження ОСОБА_2 , згідно Акту приймання-передачі та підписання Договору (а.с. 9-11).

Відповідно до Акту приймання-передачі товару від 26 грудня 2018 року, позивачка, належним чином виконала свої зобов`язання перед відповідачем у повному обсязі. (а.с. 11).

Згідно п. 5.1. Договору загальна вартість Комплексу складає 14 738,00 грн. Пунктами 5.4, 5.5. зазначеного договору передбачено, що залишок вартості комплексу по догляду у розмірі 12 738,00 грн. ОСОБА_2 зобов`язалась сплатити протягом одного місяця. Остаточно розрахуватись за Комплекс ОСОБА_2 зобов`язалася не пізніше 26 січня 2019 року (п. 5.6. Договору). (а.с. 9).

Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого Комплексу виконала не у повному обсязі, а саме сплатила лише частину вартості Комплексу в сумі 2000 грн., в зв`язку з чим утворилась заборгованість, станом на 30 жовтня 2020 року складає 5 243,00 грн.

ФОП ОСОБА_1 направила відповідачу письмову претензію, 04 лютого 2019 року за вих. № 1 з вимогою щодо погашення нею заборгованості за вказаним Договором (а.с. 13).

Відповідно до п. 6.3. Договору, у випадку порушення відповідачем строків оплати, а також у випадку затримки Відповідачем платежу у строк, що перевищує шістдесят календарних днів поспіль, чи у випадку самовільної зміни розміру платежу Клієнтом, що завдасть збитків позивачу, позивач має право вимагати від відповідача дострокового погашення всієї несплаченої вартості Комплексу й інших, пов`язаних з ним порушенням та відшкодування збитків.

Згідно п. 6.4. Договору, у випадку зазначеному у п. 6.3. Договору, відповідач зобов`язаний достроково сплатити позивачу несплачену вартість Комплексу протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання відповідної вимоги від позивача.

В зв`язку з невиконанням умов договору передбачено нарахування пені за період з 27 січня 2019 року по 27 січня 2020 року, що складає 365 днів прострочення.

Розрахунок суми пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банк України.

Розрахунок пені виконується за формулою:

Пеня = Сх 20СД х Д / 100, де С - сума заборгованості за період;

20СД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення;

Д - кількість днів прострочення.

Отже, розмір неустойки, складає 1 728,04 грн. (а.с. 12).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 (три) проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума санкції = С х 3 х Д / 365 / 100, де С - сума заборгованості;

Д - кількість днів прострочення.

Сума заборгованості - 5 243,00 грн.

Період прострочення: січень 2019 року - січень 2020 року. Кількість днів прострочення - 365.

Сума санкції = 5 243 х 3 х 365 / 365 / 100 = 157,29 грн.

Отже, 3% річних від простроченої суми, складає 157,29 грн. (а.с. 12).

У відповідності до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Уклавши Договір на умовах, викладених в ньому.

Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору, а відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови "(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Керуючись ст. 204 ЦК України можна стверджувати про те, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 706 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання. Покупець має право повністю оплатити товар у будь-який час у межах встановленого договором періоду розстрочення його оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ПК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Керуючись ч. 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки.

Стаття 509 ЦК України вказує, поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

Зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК. Зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, п.1 1 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26 грудня 2009 р. №14 доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з наведено, суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 , в повному обсязі, стягнути заборгованість за договором надання послуг, пеню та 3% річних з ОСОБА_2 .

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 16, 267, 509, 598, 599 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість у розмірі 7 128,33 грн. та судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. А. Писанець