Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
26.02.2021 2/394/154/21
204/310/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради, третя особа - Широківська ДНК Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

24.02.2021 року до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради, третя особа - Широківська ДНК Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визнання права власності на спадкове майно.

Згідно автоматичного розподілу справ зазначена справа розподілена судді Краснопольській Л.П.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтею 175 ЦПК України визначено вимоги, яким має відповідати позовна заява.

Так, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом з позовною заявою.

До позовної заяви не додано копію свідоцтва про народження позивачки, копію свідоцтва про одруження та копію свідоцтва про смерть її батька - ОСОБА_2 , які підтверджують саме родинні відносини між ними, при цьому позивачем не вказано, що такі документи будуть надані в судовому засіданні безпосередньо. Ці обставини підлягають уточненню позивачем шляхом викладення їх в позові з зазначенням та наданням відповідних доказів, що передбачено вимогами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, позовна заява містить дві вимоги, одна вимога - в порядку окремого провадження, яка не оплачена судовим збором та друга - вимога майнового характеру, яка оплачена судовим збором як за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви, яка містить вимогу майного характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка від ціни позову.

Згідно ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності, ціна позову визначається вартістю майна, відповідно - судовий збір стягується як за вимогу майнового характеру у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 908 грн. та не більше 11350,00грн.

При перевірці матеріалів справи, судом встановлено, що в позовній заяві представник позивача просить встановити факт належності правовстановлюючого документа та визнати право власності на спадкове майно, проте, визначення вартості цього майна, відповідно до якої має сплачуватися судовий збір на момент подачі позовної заяви до суду, не здійснена. Сплачений судовий збір взагалі не узгоджується із сумою позовних вимог, оскільки позивачем заявлені дві вимоги.

На підтвердження ціни позову суду можуть бути подані документи, які підтверджує вартість або витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

До матеріалів справи не надано доказів, а саме дійсної вартості нерухомого майна, та, відповідно, не здійснено правильного розрахунку ціни позову при сплаті позивачем судового збору, як за вимогу майнового характеру.

Ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, до позовної заяви представником додано квитанцію про сплату судового збору від 19.01.2021 року в розмірі 908,00 грн. на рахунок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Справа передана до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 185 ЦПК України, заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову. Позивач має надати доказ на підтвердження того, факту, що судовий збір сплачений за подачу позовної заяви є зарахованим до спеціального фонду Державного бюджету України, як це передбачено ч. 9 ст. 185 ЦПК України.

Разом з тим, слід роз`яснити, що сплачений судовий збір на неналежний рахунок чи помилково підлягає поверненню позивачу за його заявою.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, а саме визнання прававласності на спадкове майно на нові реквізити: отримувач коштів: ГУК у Кіровоградській області/тг с-ще Новоархангельськ/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача UA0011539, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Окрім того, згідно ст. 316 ЦПК України, яка визначає підсудність даної категорії справ, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

В заяві, що подана суду, заявницею вказано адресу реєстрації (проживання) АДРЕСА_1 .

Таким чином, вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення мають розглядатися судом, до якого звернулася позивачка, але в окремому, а не позовному провадженні.

При цьому, відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. За змістом даної статті суд встановлює юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Так, заявником в мотивуванні заяви не зазначено які юридично правові наслідки породжує встановлення даного факту та в чому полягає неможливість одержання чи відновлення документів, які підтверджують факт належності правовстановлюючого документу, не зазначено та не підтверджено письмовими доказами з приводу того, чи зверталась особа з питань виправлення помилки у Державному акті до часу дії Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою (втрата чинності 15.10.2013 року), оскільки Державний акт виданий у 2001 році і відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку внесені відповідно до паспортних даних.

Крім того, заявнику необхідно вказати, як рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу може вплинути на інтереси Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області як заінтересовану особу.

Вказані в ухвалі недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до розгляду.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням вищевикладеного, позивачу слід визначитися із позовними вимогами (вимогами в порядку окремого провадження), які необхідно викласти в позовній заяві (заяві) в новій редакції з виправленням недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали шляхом виконання зазначених вище приписів закону та звернутися з кожною вимогою до відповідного суду за територіальною підсудністю, визначеною приписами ЦПК України.

За таких обставин та враховуючи приписи п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу необхідного строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст. 134, 175, 176, 177, 185, 318 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради, третя особа - Широківська ДНК Південно-Східного МУМЮ (м.Дніпро) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити вказані недоліки, надавши 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною, і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя