Справа № 697/1634/21
Провадження № 2/697/571/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21 грудня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судових засідань Титар Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що він згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2018 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі з 10.01.2017 по цей час зареєстрована відповідач1 ОСОБА_3 . З моменту купівлі-продажу зазначеної квартири та по даний час відповідач 1 не проживає за місцем реєстрації. Також згідно договору купівлі-продажу від 10.05.2019 він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі по цей час зареєстрований відповідач 2 ОСОБА_4 . З моменту купівлі-продажу зазначеної квартири та по даний час відповідач 2 не проживає за місцем реєстрації. Відповідач 1 та відповідач 2 протягом тривалого часу не проживають за місцем реєстрації, в квартирах відсутні будь-які їх речі, більше то вони не є членами сім`ї власника квартир.

Просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розтащованим за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , встановивши, що рішення є підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти представника адвоката Бовшику М.Ю.

Представник позивача адвокат Бовшик М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що відповідачі зобов`язані були знятися з реєстрації відразу після укладення договорів купівлі-продажу, проте колишні власники квартир цього не зробили, тому просить задовольнити позов у повному обсязі.

Належно повідомлені через оголошення на сайті судової влади відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися з невідомих причин, заяви про причини неявки або про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає в будинку по АДРЕСА_3 , який був переобладнаний з гуртожитку, В квартирах, які купив ОСОБА_2 , відповідачів вона не бачила і не знає їх.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 135293832 від 22.08.2018 та Договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2018 зареєстрованого в реєстрі за № 580, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с.9-14).

З Витягу № 2811 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.07.2021 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 09.08.2021, складеного жителями АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та засвідченого керуючим справами виконавчого комітету Канівської міської ради Святеликом В.І. вбачається, що вони засвідчили, що ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 фактично не проживає за місцем реєстрації (а.с.18).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 166095168 від 10.05.2019 та Договору купівлі-продажу квартири від 10.05.2019 зареєстрованого в реєстрі за № 671, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с.10-24).

З Витягу № 2810 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.07.2021 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31).

З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 09.08.2021, складеного жителями АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та засвідченого керуючим справами виконавчого комітету Канівської міської ради Святеликом В.І. вбачається, що вони засвідчили, що ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 фактично не проживає за місцем реєстрації (а.с.30).

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно пункту 1 частини першої ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

В пункті 15 договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2018 вказано, що продавець зобов`язується не пізніше місяця зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб та звільнити квартиру від речей домашньої обстановки та вжитку (а.с.13).

Таким чином, власник (продавець) зобов`язався зняти з реєстрації в кваритрі АДРЕСА_4 всіх зареєстрованих осіб, проте до даного часу цього не зробив.

В пункті 15 договору купівлі-продажу квартири від 10.05.2019 вказано, що продавець зобов`язується не пізніше місяця зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб та звільнити квартиру від речей домашньої обстановки та вжитку (а.с.23).

Таким чином, власник (продавець) зобов`язався зняти з реєстрації в кваритрі АДРЕСА_5 всіх зареєстрованих осіб, проте до даного часу цього не зробив.

У пункті 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року зазначено «Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.».

Суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_3 більше року не проживає у належній позивачу квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , а його право власності на вказану квартиру зареєстровано 22.08.2018. Також відповідач ОСОБА_4 більше року не проживає у належній позивачу квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , а його право власності на вказану квартиру зареєстровано 10.05.2019.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1 та 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Реєстрація відповідача за місцем знаходження квартири, істотно ущемляє права позивача, як власника, перешкоджає здійсненню його прав по користуванню та розпорядженню власністю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачі, як зареєстровані попередніми власниками спірних квартир, право власності яких було припинено у зв`язку з відчуженням квартир, не проживаючи в квартирах на момент їх продажу, та не маючи чинних угод на право проживання у кватирі, втратили право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом у спірних квартирах, є підставою для зняття їх з реєстрації.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловими приміщеннями задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття з реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , як такої, що втратила право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття з реєстрації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , як такого, що втратив право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2021.

Головуючий Л . О . Колісник