Справа № 128/1654/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. 17.12.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63942240 на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 5883 від 04.12.2020, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за договором кредиту № 044/731511-KR від 23.09.2008 в сумі 30 146, 33 доларів СІІІА та плати в розмірі 1 500, 00 грн. Вказує, що у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я ОСОБА_2 , анульоване.

Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубими порушеннями вимог чинного законодавства та розмір вимог не є безспірним. Вказує, що у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2017 по 01.09.2020, однак за умовами кредитного договору тіло кредиту в повному обсязі мало бути повернутим щомісячними платежами, починаючи з січня 2008 року по 22.09.2015, тому вважає, що зазначений у виконавчому написі період, за який стягується борг, не має правового значення, так як не відповідає умовам кредитного договору. Крім того, зазначає, що право кредитора нараховувати проценти за умовами кредитного договору припинилось з 22.09.2015, тому будь-яке нарахування процентів після вказаної дати є неправомірним та законодавством не передбачено. Зазначає, що нотаріус не перевірив, за який період стягується борг та не звернув увагу на строки позовної давності та умови договору, тому усі вимоги AT «Альфа-Банк» заявлені поза спливом строків позовної давності, що є порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а спірний виконавчий напис вчинено з пропуском строку, в межах якого міг бути вчинений такий напис.

Також позивач вказує, що оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та нечинною (зокрема в частині стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин) з моменту її прийняття, тому й відсутні правові підстави для виконання спірного виконавчого напису. А отже з 22.02.2017 чинним законодавством не передбачено можливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

За вказаних обставин позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., зареєстрований в реєстрі під № 5883, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за договором кредиту №044/731511-KR від 23.09.2008 в сумі 30 146, 33 доларів США та плати в розмірі 1 500, 00 грн. (а.с.2 - 7).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 40).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.07.2021 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 58).

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача адвокат Ямпільський Ю.В. попередньо подав суду заяву, якою вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити у відсутність позивача та представника позивача. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча відповідач був належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Д.В. в судове засідання також не з`явився з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору судом.

Згідно копії виконавчого напису, 04.12.2020 приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі під № 5883, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованості, що виникла за Договором кредиту № 044/731511-KR від 23.09.2008, в сумі 30 146, 33 дол. США (на день вчинення цього напису, згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют 28,30, становить 853 141, 13 грн.) та плати в розмірі 1 500,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2017 по 01.09.2020 (а.с. 28).

Вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса звернений відповідачем АТ «Альфа-Банк» до примусового виконання, про що свідчить копія заяви АТ «Альфа-Банк», адресованої приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Д.В. з відміткою про отримання даної заяви приватним виконавцем Ляпіним Д.В. 17.10.2020 (а.с. 8 - 9).

Згідно копії постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. від 17.12.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63942240 на підставі виконавчого напису № 5883, виданого 04.12.2020, про стягнення заборгованості на користь АТ «Альфа Банк» за Договором кредиту, боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно копії постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ляпіна Д.В. від 02.04.2021 про опис та арешт майна (коштів) боржника та копії постанови про опис та арешт майна боржника від 01.04.2021, 01.04.2021 державним виконавцем описано та накладено арешт на майно, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :07:006:0066, площею 0,1 га, розташовану на території Стрижавської селищної ради, що належить ОСОБА_1 (а.с. 11- 12, 13 - 14).

Згідно копії інформації з сайту «Сетам», земельна ділянка, площею 0, 1 га, кадастровий номер :07:006:0066, що розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, Стрижавська селищна рада, виставлена на аукціон, номер лоту 4828777 (а.с. 15 16).

Відповідно до листа Відділу у Вінницькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 16.04.2021, адресованого приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Ляпіну Д.В., за ОСОБА_1 зареєстровано речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :07:006:0066, копії документів, на підставі яких здійснено реєстрацію таких прав у відділі відсутні (а.с. 27).

В розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу приватним виконавцем є не місце знаходження приватного виконавця, який може вчиняти виконавчі дії на всій території України, а, в тому числі, місцезнаходження майна боржника, яким є територія Вінницького району Вінницької області.

Відповідно до копії листа Міністерства юстиції України від 21.04.2021, Наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2021 № 1358/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 № 2, у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 13.08.2012 за № 8832 на ім`я ОСОБА_2 анульовано (а.с. 17).

Згідно з копією Договору кредиту № 044/731511-KR від 23.09.2008, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір, за умовами якого кредитор надає позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 15 753, 00 доларів США, зі сплатою 11, 90 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 Договору (а.с. 19 22).

Згідно пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 Договору, графік погашення заборгованості по кредиту встановлено щомісячно в сумі по 188, 00 доларів США з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 22.09.2015.

Згідно з копією Додаткової угоди № 1 від 07.07.2009 про внесення змін договору кредиту №044/731511-KR від 23.09.2008, внесено зміни до п. 1.1 пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 Договору, визначено, що погашення кредиту здійснюється в наступному порядку: до 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з 20.10.2008 (останній платіж 22.09.2015) згідно з графіком: а саме з лютого 2010 року по 213 доларів США щомісячно, останній платіж 22.09.2015 в сумі 166 доларів США (а.с. 24 26).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Вирішуючи виключну правову проблему, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 підтвердила висновок, викладений у постанові від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, що норми частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час вчинення спірних виконавчих написів) слід застосовувати разом з нормами частини другої статті 88 цього Закону та статті 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис.

Згідно з п.п. 1.4 пункту 1, 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача,для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Враховуючи викладене, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік документів), передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 04 грудня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (а.с. 28).

Отже, вчиняючи 04 грудня 2020 року виконавчий напис № 5883, приватний нотаріус Личук Т.В. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19).

Подібна позиція наведена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 та в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Також суд вважає, що заслуговують на увагу доводи позивача про те, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус не перевірив, за який період стягується борг. Суд звертає увагу, що право вимоги у стягувача виникло з моменту неналежного виконання зобов`язання боржником у визначений договором строк.

Встановивши, що терміном остаточного повернення кредиту є 22.09.2015, а виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом 04.12.2020, суд дійшов висновку про порушення при вчиненні спірного виконавчого напису від 04.12.2020 № 5883 положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Відповідачем доказів на спростування доводів позовної заяви не надано.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідач, згідно матеріалів справи, був обізнаний із судовим провадженням відносно нього, однак жодної заяви чи заперечення стосовно позовних вимог ним до суду не подано. Така поведінка відповідача є пасивною, не відповідає принципам змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, а відповідно до приписів ч. 4 ст. 12 ЦПК України відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням процесуальних дій.

Отже, за відсутності спростованих відповідачем доводів та заперечень позивача, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та без дотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в зв`язку з чим виконавчий напис було вчинено за відсутності надання нотаріусу документів, на підставі яких може бути вчинено виконавчий напис, відповідно, позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 гривень за звернення до суду із позовною заявою та 454 грн. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, яка подана одночасно із позовною заявою (а.с. 1, 29), що разом становить 1 362 грн. На підтвердження понесення позивачем інших судових витрат доказів не надано.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 211, 223, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., від 04.12.2020, зареєстрований в реєстрі під № 5883, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за договором кредиту № 044/731511-KR від 23.09.2008 в сумі 30 146, 33 доларів США та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 1 500, 00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 362 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, поштовий індекс: 03150, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ляпін Дмитро Валентинович, місцезнаходження: вул. М. Грушевського, 10, м. Київ, поштовий індекс: 01001.

Повний текст рішення складено 22.12.2021.

Суддя: