Справа № 486/1695/21
Провадження № 2/486/777/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - О.І. Волкової

при секретарі - Новік Д.А.

за участю: позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВС Т А Н О В И В:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою звернулася ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06.12..2021 року було відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання з викликом сторін на 14.12.2021 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 26.03.2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2 . Від сшдюбу вони мають доньку ОСОБА_4 . Спільне життя з відповідачем не склалося, в них різні погляди на сімейне життя, чоловік вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство психічного характеру. Між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що на примирення не згодна, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розлучити їх з відповідачем.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що на примирення не згоден, позовні вимоги визнав, просила суд розлучити їх з позивачкою.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 22.12.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.03.2016 року між позивачкою та відповідачем, було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління у Миколаївській, за актовим записом №50, серії 1-ФП №122625. (а.с. 5)

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 13.09.2016 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №233. (а.с. 9)

Сторони не підтримують шлюбних відносин та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося. Відповідач позов визнав, погодився на розірвання шлюбу.

На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені.

Спорів про поділ майна та місце проживання дітей між сторонами на час розгляду справи не існує.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх сумісної дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між сторонами носить формальний характер і тому підлягає розірванню.

Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходила.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ".

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 1-12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 200, 210, 223, 247, 258, 263-265, 268, 354 ЦПК України; ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовим записом №50, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_4 ), судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення винесено та підписано 22.12.2021 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова