Справа № 565/1033/21
Провадження № 2/565/564/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 51 464 грн. 96 коп. та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 грудня 2020 року у м. Вараш сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) з участю автомобілів «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та «Volkswagen passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

На місці події ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні ДТП, в результаті чого було оформлено Європротокол.

Згідно висновку експертного дослідження від 14 травня 2021 року № ЕД-19/1118-21/4107-АВ, складеного судовим експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Карпюком І.С. вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volkswagen passat» в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, станом на 10 грудня 2020 року складає 84 158 грн. 16 коп.

10 березня 2021 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), в якому був застрахований автомобіль відповідача, на підставі страхового акту виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 32 693 грн. 20 коп.

Оскільки суми виплаченого страхового відшкодування недостатньо для відновлення пошкодженого транспортного засобу позивач, вважає, що відповідач має сплатити різницю між вартістю завданого збитку і сумою страхового відшкодування, що становить 51 464 грн. 96 коп. Також зазначає, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, позивач зазнав негативних психологічних переживань, тобто позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 20 000 грн.

Просить стягнути з відповідача на свою користь 51 464 грн. 96 коп. матеріальної шкоди та 20 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач добровільно узгодив зі страховиком розмір страхового відшкодування у сумі 32 693 грн. 20 коп., яка є меншою максимальної суми страхової виплати у розглядуваному страховому випадку. Враховуючи, що відповідальність відповідача на момент вчинення ним ДТП застрахована, саме на страховика покладається обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної майну та життю і здоров`ю.

Зазначає, що наданий позивачем експертний висновок зроблений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Зауважує, що відсутність у висновку експерта даних про те, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 384 КПК України є підставою для визнання висновку неналежним та недопустимим доказом.

Щодо визначеної позивачем суми моральної шкоди, представник відповідача зазначив, що позивач не обґрунтував та не надав доказів спричинення відповідачем моральної шкоди, на конкретні випадки якої особа має право на відшкодування згідно ст. 23 ЦК України.

Також у відзиві представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати на правову допомогу.

У відповіді на відзив, представник позивача зазначає, що обґрунтування відповідачем заперечень проти позову є безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать актуальній судовій практиці у даних правовідносинах. Покликається на висновки Верховного суду викладені у постанові від 15 жовтня 2021 року у справі № 755/7666/19 та від 04 березня 2021 року у справі № 910/4720/20 щодо права потерпілого (кредитора) вільно обрати спосіб захисту свого права у договірному та деліктному видах зобов`язань. Просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив, у яких він звертає увагу суду на неправильне розуміння представником позивача правових позицій Верховного Суду. Вказує, що актуальною на сьогодні у правовідносинах, які є предметом даної позовної заяви, є висновок Верховного Суду, сформульований у постанові від 15 жовтня 2020 року, тотожний висновку, сформульованому у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та у запереченнях на відзив. Також просила стягнути з відповідача на користь позивача 25 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача 13 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, дійшов наступних висновків.

10 грудня 2020 року на перехресті вулиць Банкової та Набережної в м. Вараш Рівненської області сталася ДТП з участю автомобілів «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «УПСК».

Учасниками пригоди було погоджено обставини ДТП та складено європротокол.

10 березня 2021 року на підставі страхового акту №037/037/006413/20/1 ПрАТ «УПСК» виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 32 693 грн. 20 коп.

Вказані обставини визнаються відповідачем.

Автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

На момент скоєння ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «УПСК», що підтверджується полісом № АР/8101656 зі строком дії з 15 травня 2020 року до 14 травня 2021 року, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн., за шкоду, заподіяну майну становить 130 000грн., франшиза -нуль.

10 грудня 2020 року ОСОБА_5 звернулась до ПрАТ «УПСК» з повідомленням про ДТП у якому вказала, про складання «Європротоколу» учасниками ДТП.

У акті огляду транспортного засобу від 11 грудня 2020 року та додатковому акті огляду транспортного засобу від 24 грудня 2020 року зафіксовано пошкодження автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до ремонтної калькуляції, складеної 03 січня 2021 року ПрАТ «УПСК», вартість ремонту пошкоджень автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 56 395 грн. 58 коп.

Згідно розрахунку страхового відшкодування сума страхового відшкодування становить 32 693 грн. 20 коп.

Відповідного до страхового акту № 037/037/006413/20/1 від 03 березня 2021 року зазначена ДТП кваліфікована як страховий випадок, вартість страхового відшкодування 32 693 грн. 20 коп.

Страхове відшкодування в сумі 32 693 грн. 20 коп. ПрАТ «УПСК» сплачено ОСОБА_3 10 березня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 12094.

За зверненням ОСОБА_3 14 травня 2021 року судовим експертом Карпюком І.С. складено висновок експертного дослідження № ЕД-18/118-21/4107-АВ відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, станом на 12 жовтня 2020 року складає 84 158 грн. 16 коп.

Позивач отримавши від ПрАТ «УПСК», у якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, страхове відшкодування у значно меншому розмірі, ніж становить ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, до ПрАТ «УПСК» про виплату 51 464 грн. 96 коп., не звертався, хоча вказана сума не перевищує ліміту страхування відповідача у ПрАТ «УПСК» - 130 000 грн. 00 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування, або шляхом звернення до страховика, в якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди й цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого, не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, у розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Посилається на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808 цс15.

Суд вважає помилковим посилання представника позивача на вказану постанову Верховного Суду України.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зазначила, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦК України).

Згідно з полісом № АР/8101656 від 14 травня 2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000грн.

Відтак, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, оскільки останній уклав договір страхування цивільно-правової відповідальності зі страховиком, відтак обсяг його відповідальності обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, яка значно перебільшує розмір завданої шкоди.

Суд також зазначає, що статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

У висновку експертного дослідження № ЕД-19/118-21/4107-АВ від 14 травня 2020 року, яке проведене за зверненням позивача, не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідний правовий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2019 року, справа №522/1029/18.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 51 464 грн. 96 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволенню не підлягають.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача 20 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд зазначає наступне.

Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що в результаті ДТП він зазнав немайнових втрат - моральних та фізичних страждань, які спричинили негативні зміни у його житті. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, та й дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Власний автомобіль позивача, придбаний в нагальних потребах його сім`ї, був суттєво пошкоджений. Позивач був змушений витрачати доволі багато свого часу на здійснення дій по відновленню свого порушеного права, який міг би бути витрачений зовсім іншим чином в корисних цілях. При цьому, через пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, у позивача порушився попередній уклад сімейного життя, позивач тривалий період не міг забезпечити надання належної допомоги своїй дружині ОСОБА_6 , яка на день події була вагітною, перебувала на обліку у зв`язку з вагітністю та під лікарським спостереженням у Костопільській ЦРЛ, що знаходиться на значній відстані від місця проживання позивача.

Внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, позивач зазнав негативних психологічних переживань, тобто позивачу завдано моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральної шкоди полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що під час ДТП, яка сталася з вини відповідача, було пошкоджено автомобіль позивача, тяжкість та тривалість моральних страждань позивача, суттєвість змін у його житті та, виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження на витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 179 від 12 березня 2021 року, додаткову угоду від 25 листопада 2021 року до договору про надання правничої допомоги № 179, акт виконаних робіт від 25 листопада 2021 року, квитанції до прибуткового касового ордера на суму 25 000 грн.

На підтвердження на витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір-доручення № 08/30 про надання правової допомоги від 30 серпня 2021 року, додаток № 1 до доручення № 08/30, акти приймання-передання послуг з надання правничої допомоги, квитанції до прибуткового касового ордера на суму 13 000 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, витрати на правничу допомогу суд відшкодовує пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Відповідно до ч.1 та ч. 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 141, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5 000 грн. моральної шкоди, 63 грн. 53 коп. витрат по сплаті судового збору, 1 749 грн. 11 коп. витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 12 091 грн. 30 коп. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повне судове рішення складено 21 грудня 2021 року.

Суддя Г.В.Бренчук