Справа № 490/7259/20
Провадження №2/489/1769/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 грудня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом
Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила: встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на: Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , на домоволодіння АДРЕСА_2 , на ј частку домоволодіння АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 . Заповіту її мати не складала, а тому вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема на: Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , проте, у неї відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно; на домоволодіння АДРЕСА_2 , оскільки її мати прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте, за життя не отримала свідоцтва про право на спадщину; на ј частку домоволодіння АДРЕСА_3 , оскільки її мати прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом подачі 18.10.2018 заяви до Другої миколаївської державної нотаріальної контори, однак за життя не отримала свідоцтва про право на спадщину. Шестимісячний строк на прийняття спадщини, який закінчився 31.04.2020, нею пропущено у зв`язку з запровадженням в Україні карантинних обмежень до 22.05.2020. У зв`язку з веденням карантину було обмежено рух транспорту, вихід громадян на вулицю, прийом громадян в установах, в тому числі нотаріусами, крім того, була загроза їй особисто. Враховуючи те, що вона є багатодітною матір`ю, не виходила на вулиці без нагальної потреби, не мала такої можливості у зв`язку з закриттям шкіл та дитсадочків, не змогла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час у неї відсутні правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно, що входить до обсягу спадкового майна, яке залишилося після смерті її матері, що перешкоджає їй належним чином реалізувати свої права на спадщину.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.02.2021, прийнято цивільну справу до провадження, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.03.2021, цивільну справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2021, цивільну справу прийнято до провадження.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 15.09.2021, закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті та витребувано докази.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає. Просить позов задовольнити.
Представник відповідача ММР у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 08.09.2020, вбачається, що ОСОБА_2 належала на праві приватної спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 22.11.1993 виданого Міською службою приватизації державного житлового фонду.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.10.2015, ОСОБА_5 належить на праві приватної спільної часткової власності Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.10.2015, виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-924.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.02.2003, зокрема, виділено у власність ОСОБА_3 частку, яка належала ОСОБА_6 у розмірі 1/14 частки, ОСОБА_7 у розмірі 1/14 частки, ОСОБА_8 у розмірі 1/14 частки, ОСОБА_9 у розмірі 1/28 частки та ОСОБА_10 ) в розмірі 1/28 частки у домоволодінні АДРЕСА_2 з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд.

Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.04.2003, виділено у власність ОСОБА_3 частку, належну ОСОБА_3 у розмірі 1/14 у домоволодінні АДРЕСА_2 з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 07.09.2020, ОСОБА_3 належало 5/14 частки житлового будинку АДРЕСА_2 з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.02.2003 та рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.04.2003.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на 5/14 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд АДРЕСА_2 .

08 грудня 2006 року ОСОБА_2 звернулася до Четвертою миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до довідки ТОВ «Стефі» від 14.12.2006 за вих. № 4276, ОСОБА_3 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . За цією адресою постійно проживала та була зареєстрована жінка ОСОБА_2 , з 03.06.2003.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, ОСОБА_2 згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 278/06 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 02.10.2020, ОСОБА_4 належить на праві приватної спільної часткової власності ј частка житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.2015, виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3-994.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на ј частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд АДРЕСА_3 .

18 жовтня 2018 ОСОБА_2 звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 375/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 .

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Судом визнається доведеною належність ј частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд АДРЕСА_3 померлій особі ОСОБА_2 на момент смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , на 5/14 частки домоволодіння АДРЕСА_2 , на ј частку домоволодіння АДРЕСА_3 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є рідною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_11 зареєструвала шлюб 04 лютого 2000 року та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

08.09.2020 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Душейко О.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приватним нотаріусом нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Душейко О.М. від 08.09.2020 за вих. № 429/01-16, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 не надала документів, що підтверджують постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та у встановлений законом строк не звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Позивачка вказує, що вона пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини, який закінчився 31.04.2020 у зв`язку з запровадженням в Україні карантинних обмежень до 22.05.2020. У зв`язку з веденням карантину було обмежено рух транспорту, вихід громадян на вулицю, прийом громадян в установах, в тому числі нотаріусами, крім того, була загроза їй особисто. Враховуючи те, що вона є багатодітною матір`ю, не виходила на вулиці без нагальної потреби, не мала такої можливості у зв`язку з закриттям шкіл та дитсадочків, не змогла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

На підтвердження зазначеного позивачкою надано посвідчення № НОМЕР_6 серії ВЕ007939 від 12.07.2012 (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 16.07.2020 року по справі № 924/369/19 зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої аспіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень.

Так, з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року заборонено: відвідування закладів освіти її здобувачами до 03 квітня 2020 р.; 2) з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування; 3) з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема, закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту; 4) з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р.: регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями); перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху; перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі; заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення; 5) з 17 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. перевезення пасажирів метрополітенами мм. Києва, Харкова і Дніпра відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 16 березня 2020 р.; 6) з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 р. до 03 квітня 2020 р. перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому). Дозволяється здійснення акціонерним товариством Українська залізниця окремих пасажирських рейсів у внутрішньому залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також окремих пасажирських рейсів у міжнародному залізничному сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному окремому випадку за погодженням з Міністерством інфраструктури, Міністерством закордонних справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби.

Так, заява про прийняття спадщини спадкоємцем подається особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; частина друга цієї ж статті передбачає те, що якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. А в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Таким чином, будь-яких інших способів подачі заяви пряма норма ЦК України не передбачає.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Враховуючи незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та згодом подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає доводи позивачки обґрунтованими, оскільки пропуск строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на час вчинення цих дій у зв`язку з оголошенням з 12 березня 2020 року карантину на всій території України.

Щодо позовних вимог про визнання права власності за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, у зв`язку з їх передчасністю, оскільки суд не вправі підміняти органи державної влади уповноважені на вчинення певних дій. За умови надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивачка має можливість оформити спадкові права у нотаріуса.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, тривалістю в два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Суддя Н. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «22» грудня 2021 року.