справа № 274/6578/21
провадження № 2/0274/1885/21 Р І Ш Е Н Н Я
17.12.2021 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Лободи В.Л.,
представника позивача - адвоката Мусевич А.І.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
І. Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований 09.10.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис №511; стягувати з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 4 000,00 грн., починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дітей.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що сімейне життя сторін не склалося, мають різні погляди на шлюб та сім`ю, між ними постійно виникають сварки, відповідач неодноразово підіймав на неї руку. Подружніх відносин не підтримують. Примирення між ними не можливе. Від обов`язку утримувати дітей відповідач ухиляється, матеріальної допомоги не надає, хоча має тимчасові підробітки, які приносять не малий дохід, частину доходу отримує в натурі.
ІІ. Процедура та позиції сторін
23.04.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У наданому 08.12.2021 відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі по 1 500,00 грн. на кожну дитину. Проти розірвання шлюбу заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині. В обґрунтування відзиву зазначив, що розірвання шлюбу негативно вплине на психологічний стан здоров`я дітей та їх виховання. Зазначає, що не ухиляється від обов`язку утримання дітей, і наміру такого не мав. Кошти надсилав позивачу на картку. Маючи нерегулярний та мінливий дохід, сплачувати аліменти в розмірі 8 000,00 грн. щомісяця він не має можливості. Крім того вказав, що на його утриманні є батько 1949 р.н. та матір 1953 р.н. Додатково вказує, що позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування своїх вимог частині визначення суми аліментів у сукупному розмірі 8000 грн. щомісячно, а тому вважає їх безпідставними.
17.12.2021 на адресу суду надійшли заперечення позивача на відзив, згідно яких позивач зазначає, що неодноразово зверталась до правоохоронних органів у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а тому вважає, що шлюбні відносини припинені, проживати спільно у шлюбі з відповідачем не бажає. Щодо визначеної суми аліментів, додатково вказала, що старша донька продовжує навчатись, а молодша має рідкісне захворювання, що потребує доровартісного лікування. Вказаними обставинами обумовлений розмір аліментів.
Представник позивача - адвокат Мусевич А.І. в судовому засіданні позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити. Додатково пояснила, що при визначенні розміру аліментів позивач також виходила із доходів відповідача, які він отримував за часів їх спільного проживання. Також уточнила розмір витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, який відповідно до квитанції до прибуткованого касового ордеру від 28.09.2021, складає суму у дві тисячі гривень, які прийнято від ОСОБА_2 .
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав викладених у відзиві. Звернув увагу, що з дружиною з червня 2021 проживають окремо, натомість проти розлучення заперечує, мотивуючи це тим, що у шлюбі народилася дитина з інвалідністю, яка потребує його батьківської уваги.
ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09.10.2004 Відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис №511. (а.с.4)
Сторони є батьками дочки ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8, 9)
Діти проживають з матір`ю, ОСОБА_2 , і такий факт сторонами не оспорюється.
ОСОБА_2 13.05.2021, зверталась до Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області з приводу домашнього насильства в сім`ї з боку ОСОБА_1 . Працівниками поліції проведено з ОСОБА_1 бесіду, що вбачається з повідомлення Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області від 14.06.2021 за №3278/203/04-2021, від 21.07.2021 № 4410/203/01-2021.
ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду
Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.
Перебування позивача у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.
Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для задоволення позової вимоги про розірвання шлюбу.
Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.91 року (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно достатті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік.
При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.
Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі, ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз.2 ч.2 ст.182 СК України.
На момент ухвалення судом рішення неповнолітній ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилась 15 років, а ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилось 9 років, а отже вони потребують від батьків матеріальних витрат на їх утримання, забезпечення належного рівня їх життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку.
Позивач у пред`явленому позові просила стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі, а саме по 4 000,00 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Визначаючи розмір аліментів, суд вважає, необґрунтованим та недоведеним позивачем розмір аліментів у зазначеній вище сумі, оскільки закон визначає аліменти саме, як кошти на утримання дитини, а тому встановивши розмір доходу відповідача чи його відсутність, суд має встановити реальні потреби щодо належного утримання дитини і виходячи з цього визначати розмір аліментів.
Так, визначаючи розмір аліментів у конкретній справі, суд має з`ясувати необхідний рівень коштів, який є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому має враховуватись стан здоров`я, матеріальне становище дітей, їх вік, місцевість, де вони проживають, щомісячні потреби, витрати пов`язані з навчанням, відвідуванням дітьми гуртків, спортивних секцій тощо.
Встановлення цих обставин має суттєве значення у випадках, коли позивач просить стягнути аліменти у розмірі, який перевищує прожитковий мінімум, встановлений в державі для дитини відповідного віку. В такому разі позивач, відповідно до ст. 81 ЦПК України, має довести наявність обставин для стягнення аліментів у більш високому (значному) розмірі.
Позивачем не надано суду жодних доказів, за допомогою яких можливо встановити дійсну потребу в стягненні заявленого розміру аліментів, крім того, відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу їхніх прав та обов`язків.
При цьому суд також враховує, що відповідач надає допомогу в добровільному порядку своїм дітям, що не заперечується позивачем, та підтверджується долученими до відзиву квитанціями грошових переказів на ім`я позивача.
Виходячи з завдань цивільного судочинства, в забезпечення інтересів дитини, які полягають, окрім іншого, в гарантованому отриманні достатнього та необхідного матеріального утримання, що покладається в обов`язок батьків, суд при визначенні розміру аліментів виходить з суспільно визнаного обсягу необхідних щомісячних витрат на утримання дитини, з урахуванням доцільності, справедливості та з урахуванням визнання відповідачем позову в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1 500 грн, вважає необхідним встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно і до повноліття дітей, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку.
Доводи позивача про те, що дитина хворіє та потребує вартісного лікування не заслуговують на увагу, оскільки остання вправі звернутися із відповідним позовом в порядку ст. 185 СК України.
Також суд зауважує, що позивач вправі звернутися також із позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України у разі настання обставин, передбачених цією нормою.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.
Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати при сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. підлягають стягненню на її користь з відповідача.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Розірвати шлюб між громадянами України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09.10.2004 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис №511.
Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот грн 00 коп) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.10.2021 - до повноліття дітей.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати при сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 22.12.2021

Суддя Т.Б.Большакова