Справа № 727/8694/21
Провадження № 2/727/2566/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021р. м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючого - судді Танасійчук Н.М.,

за участю секретаря Желик І.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000272 від 22.08.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

Встановив:

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.08.2010 року,ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 350 грн. щомісячно, до їх повноліття, починаючи стягнення з 22.07.2010 року. Згідно виконавчого листа у справі №2-3074/2010р, виданого 25.08.2010, вказане рішення суду набрало законної сили 25.08.2010 року.

02.10.2018 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці збільшено розмір аліментів на користь неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 972 грн. щомісячно на утримання кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікудо досягнення ними повноліття.

23.12.2019 року постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт, однак ОСОБА_2 адміністративне покарання не поніс та злісно ухилявся від відбування призначених йому робіт та сплати аліментів.

Отже, громадянин ОСОБА_1 , достовірно знаючи про вказані рішення суду, ігноруючи вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», а також грубо порушуючи обов`язки батька, передбачені ст. 51 Конституції України та всупереч вимогам ст. ст.180-183 СК України, отримуючи дохід та маючи реальну можливість сплачувати аліменти умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,посягаючи на нормальний розвиток і здоров`я своїх дітей, впродовж значного проміжку часу, а саме з січня 2014 року по теперішній час аліменти взагалі не сплачував. Станом на 01.12.2021 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_5 та дочки ОСОБА_6 становить 184331,00 грн.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що викладено в обвинувальному акті.

В заяві від 15.12.2021 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката Олійнича Ю.В., Морозов О.В. беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_2 також не заперечує щодо розгляду справи в спрощеному провадженні та зазначає, що їй відомо, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернулася до суду з обвинувальним актом та одночасно з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про доцільність розгляду обвинувального акту в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що органами досудового слідства дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно ( а.с.164), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а. с. 162-163), раніше не судимий та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, передбаченому санкцією ч.1 ст.164 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (восьми десяти) годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Н.М.Танасійчук