СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1993/19

пр. № 2/759/267/21

25 лютого 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Сніжко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , суд

УСТАНОВИВ:

31.01.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.07.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в своєму позові зазначає, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом з нею (позивачем). Усі обов`язки щодо утримання та виховання своєї дитини несе самостійно. Відповідач з 2017 року ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати свою дитину.

На підставі викладеного, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог позивач простить суд стягнути з ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 за останні дванадцять місяців в сумі 180 000 грн.; стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 15 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття; сягнути з ОСОБА_2 вартість витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000 грн.

07.02.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 34).

27.03.2019 року до суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Кіцелюк Я.М. про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с. 40).

27.03.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява про виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини (а.с. 44)

23.04.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 39).

14.05.2019 року ухвалою суду прийнято матеріали зустрічного позову ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (а.с. 61).

01.10.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про призначення судової генетичної експертизи та провадження у справі зупинено (а.с. 71).

23.01.2020 року на адресу суду надійшов «Висновок експерта» №103-342-2019 від 17.01.2020 року (а.с. 80).

20.02.2020 року ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання (а.с. 85).

У вересні від позивачки надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 104).

24.09.2020 року на адресу суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи у його відсутності, в якій просив врахувати, що в нього на утриманні є інша дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та що єдине офіційне джерело доходів є робота в КП «Святошинське лісопаркове господарство» (а.с. 96).

08.02.2021 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с.157)

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 - відмові у повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 20.07.2007 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем (а.с. 54).

Від шлюбу мають малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

10.10.2018 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с.12).

До суду позивачка про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 раніше не зверталась.

Встановлено, що позивач проживає разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Відповідно до Довідки про доходи від 19.03.2019 року, відповідач працює у КП «Святошинське лісопаркове господарство» на посаді начальника відділу, його заробітна плата за період з 01.01.2018 року по 12.01.2018 року складає 250 228 грн. 95 коп. (а.с. 41)

ІНФОРМАЦІЯ_3 у відповідача народилась інша дитина ОСОБА_5 (а.с. 150).

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

За наведеного у позивачки виникає право як на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В даному випадку суд керується ч. 1 ст. 184 СК України та за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому мінімальний розмір аліментів, що має стягуватися на одну дитину - 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України та вимоги ст.182 СК України, оцінюючи матеріальний стан сторін, їх сімейний стан (відповідач мешкає окремо від дитини, має дитину від іншого шлюбу; позивачка мешкає разом із дитиною, яка потребує догляду, опіки, тощо), та враховуючи, що відповідних доказів на обґрунтування стягнення розміру аліментів саме в сумі 15 000 грн. на дитину та доказів того, що відповідач спроможний сплачувати такі аліменти, позивачкою не надано. Доводи позивачки щодо наявності у відповідача квартир, автомобіля, грошових коштів на банківських рахунках, суд не приймає до уваги, оскільки, питання стягнення частини цього майна не відноситься до даного позову. Посилання позивачки на відомості щодо розміру отриманої заробітної плати відповідачем, які нею отримані із сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, суд не приймає до уваги, оскільки ця інформація не підтверджується іншими документами, які наявні в матеріалах справи.

Суд прийшов до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із визначенням розміру аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн., починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позов в частині компенсації витрат на правничу допомогу адвоката задовольнити в частині підтверджуючих документів на витрати на правничу допомогу, які надані позивачкою в сумі 4000 грн. (а.с. 7) та 8500 грн. (а.с.160)

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення запису про ОСОБА_2 , як батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити, оскільки на підставі «Висновку експерта» №103-342-2019 від 17.01.2020 року біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Оскільки в силу Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно дост.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 180, 181, 183, 191 СК України, ст.ст. 12,13, 80, 81, 133, 141, 206, 228, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 вартість витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.М.Шум