Справа № 646/191/21
№ провадження 2-о/646/34/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова

під головуванням суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняСаламахи В.О.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявникаОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Вимоги заяви обґрунтовуються тим, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів усе своє майно заявниці ОСОБА_1 . Інші спадкоємці, які б могли прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні. На час смерті ОСОБА_3 заявниця ОСОБА_1 проживала разом з ним у вищезазначеній квартирі, хоча була зареєстрована за іншою адресою, доглядала за ним, після його смерті здійснила його поховання. Заявниця пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини, разом з тим, у шестимісячний строк про відмову від неї не заявляла, і встановлення факту її проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне їй для реалізації права на спадкування.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вимоги поданої заяви підтримала повністю та пояснила, що її батько ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1 , колишня адреса вказаного житла - АДРЕСА_1 . Вона є його єдиною дочкою. ОСОБА_1 вселилась у вказану квартиру раніше до батька, орієнтовно у 2002 році, а з 2004 року проживала у ній разом з батьком. При цьому вона була та продовжує бути зареєстрованою за іншою адресою. З 2006 року її батько ОСОБА_3 почав хворіти, а з 2018 року вже себе не обслуговував та не міг самостійно пересуватись. Увесь цей час ОСОБА_1 доглядала за ним та проживала разом з ним. Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 та деякий час до цього ОСОБА_1 почала сама хворіти, стаціонарно лікувалась, у зв`язку з чим несвоєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стало підставою для відмови у видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та з викладених у заяві підстав просив суд їх задовільнити.

Представник заінтересованої особи - Харківської міської ради до суду не з`явився, будь-яких заяв по суті справи не подавав, заінтересована особа належним чином повідомлялась про час та місце розгляду заяви ОСОБА_1 . Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника заінтересованої особи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши показання свідків, письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Червонозаводським відділом РАГС м.Харкова 29 травня 1962 року, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 .

Як вбачається з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 16.09.2020, ОСОБА_1 25 вересня 1982 року уклала шлюб з ОСОБА_5 , отримавши після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_1 .

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 08 листопада 2019 року, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Харкові у віці 85 років.

З копії паспорта заявниці судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.10.1980 була зареєстрована по АДРЕСА_3 , а з 06.10.2016 зареєструвала місце проживання по АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що нею було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , і на вимогу комунальних служб, з метою врегулювання питань оплати житлово-комунальних послуг, було зареєстроване місце проживання у вказаному житлі, хоча фактично вона продовжувала проживати у квартирі АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_3 .

З письмової інформації ОСББ «Висота» № 93 від 23.12.2020 судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 08.03.2002 є власником квартири АДРЕСА_1 , з березня 2002 року проживав у вказаній квартирі разом з донькою ОСОБА_1 , яка проживала за вказаною адресою без реєстрації та доглядала за батьком.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердили, що з 2002 року і до смерті батька ОСОБА_3 . ОСОБА_1 проживала разом з ним у його квартирі в АДРЕСА_1 , батько хворів, а ОСОБА_1 доглядала за ним.

Будь-яких даних, які б спростовували факт проживання ОСОБА_1 станом на 07.11.2019 в АДРЕСА_1 , судом не встановлено.

ОСОБА_3 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору її купівлі-продажу від 08 березня 2002 року серії АЕІ №030669, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєдою Д.С.

Як вбачається зі змісту заповіту ОСОБА_3 , посвідченого 20 березня 2002 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєдою Д.С., усе своє майно ОСОБА_3 заповів на користь ОСОБА_1 .

З постанови державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевої О.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2574/02-31 від 17.09.2020, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , через пропуск встановленого ст.1270 ЦК України строку для подання заяви про прийняття спадщини та відсутністю документів у підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З огляду на викладене, факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини є таким, що має юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 11, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після його смерті, у квартирі АДРЕСА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повне рішення складено 25 лютого 2021 року.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина