Справа №477/1930/20
Провадження №2/477/174/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Саукової А.А.,

при секретарі - Тристан В.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Зозулі О.М.,

представника відповідача-адвоката Щукіної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2020 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн., починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що в 2004 році вона уклала шлюб з відповідачем, який в 2017 році розірваний. Від сумісного проживання мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на її утриманні. До квітня 2020 року відповідач сплачував їй щомісячні кошти на утримання сина. Проте з квітня 2020 року перестав надавати матеріальну допомогу. З вересня 2020 року син зарахований до Морського коледжу Херсонської державної морської академії. Щомісяця вона витрачає кошти на гуртожиток, білизну, додаткове придбання побутових приладів та щотижневі витрати на проїзд додому. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати сина, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом та просить його задовольнити.

У відзиві на позов, поданому представником відповідача в його інтересах, не заперечується проти обов`язку батька утримувати дитину, зазначено про добровільну сплату коштів на утримання сина. Зазначено про надмірність та необгрунтованість заявленого розміру аліментів в 7 000 грн. та спроможність сплачувати аліменти в розмірі 1500грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач працює в Польщі, за усною домовленістю він сплачував аліменти, еквівалентні 100 доларам США та поки син навчався в школі, їй цих коштів вистачало. З квітня 2020 року відповідач перестав надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 7000 грн. Зазначила, що вказана сума включає плату за навчання в коледжі, вартість проїзду на вихідні додому, витрати на проживання та харчування за договором, можливі витрати на лікування та завчасне накопичення коштів для подальшої оплати навчання та оплати майбутньої практики сина за місцем навчання.

Представник позивача - адвокат Зозуля О.М. позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача-адвокат Щукіна Н.О. позовні вимоги визнала частково, зазначила, що відповідач має нестабільний дохід та на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, в зв`язку з чим просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Також вказала, що витрати на навчання та лікування сина є додатковими витратами, та не є предметом даного позову.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження, сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Відповідно до довідки Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області позивач проживає разом з сином ОСОБА_3 , який знаходиться на повному її утриманні (а.с. 53).

Згідно копії договору про надання освітніх послуг №20-577 від 30 липня 2020 року, копії договору № 2-578 від 31 серпня 2020 року про надання додаткових освітніх послуг, копії довідки Морського коледжу Херсонської державної морської академії № 791 від 21 вересня 2020 року, ОСОБА_3 є студентом 1 курсу вказаного навчального закладу денної форми навчання(а.с.15. 121-122).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами), передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як убачається з пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено ст .ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обгрунтовуючи стягнення аліментів в розмірі 7 000 грн., позивач зазначає, що відповідач працює в Польщі та добре заробляє. Однак суду не надано будь-яких доказів розміру доходу, які щомісяця отримує відповідач, що могло б свідчити про спроможність останнього сплачувати аліменти саме в такому розмірі, або в розмірі, передбаченому п.3 ч.2 ст. 182 СК України. Не доведені і інші обставини, передбачені п. 3-1), 3-2) ст. 182 СК України.

Щодо стану здоров`я дитини, позивач зазначає про необхідність сезонних обстежень та можливі витрати у разі необхідності. При цьому доказів наявності у дитини хронічних захворювань, які б потребували обов`язкових та постійних щомісячних витрат на лікування, суду не надано. Натомість, як вбачається з наданих суду документів, ОСОБА_3 навчається у Морському коледжі Херсонської державної морської академії № 791, умовою вступу до якого є надання медичної довідки про стан здоров`я.

Щодо витрат на навчання, то відповідно до наданих копій квитанцій про грошові перекази, відповідачем у серпні 2020 року сплачено 17996грн., що не заперечується позивачем та складає половину витрат за перший рік навчання, а також сплачувались кошти на утримання дитини у травні, червні, жовтні та грудні 2020 року, а також у січні 2021 року, що спростовує доводи позивача про припинення добровільної сплати відповідачем аліментів з квітня 2020 року ( а.с. 82-85).

В той же час, суд звертає увагу на наявність у відповідача непрацездатних батьків та відсутність нерухомого майна, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно та зазначені обставини, відповідно до ст. 182 СК України, мають враховуватись судом при визначенні розміру аліментів.

Згідно ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, суд наголошує, що аліменти є щомісячними обов`язковими платежами, мінімальний гарантований розмір яких визначений законодавством, відповідно до віку дитини, та не передбачає забезпечення всіх без виключення потреб дитини на майбутнє або відшкодування всіх понесених витрат стягувача.

Додаткові витрати на дитину, в тому числі на лікування чи навчання, можуть бути стягнуті з платника аліментів на підставі ст. 185 СК України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму у 2021 році для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2021 року становить 2395 грн. та 50 відсотків зазначеного розміру складає 1197,5 грн.

На підставі викладеного, враховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст.180 СК України, вимоги ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач, як особа працездатного віку, спроможний сплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до досягнення ним повноліття.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що згідно змісту частини 1 статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 908 грн.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

Повний текст рішення складений і підписаний 23 лютого 2021 року.

Суддя А.А. Саукова