Провадження № 2/408/155/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Станично-Луганська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області, в якому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 вказала, що вона, її син ОСОБА_3 , та її мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є співвласником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У належній їй квартирі зареєстрована невістка ОСОБА_2 , яка в ній не проживає з березня 2012 року. Реєстрація відповідача у її квартирі створює їй проблеми із призначенням субсидії на сплату житлово-комунальних послуг та користуванням квартирою. Відповідач не може прибути до смт Станиця Луганська, тому вона була вимушена звернутись з цією позовною заявою до суду.

Також позовна заява позивача містить її заяву, в якій ОСОБА_1 просить розглянути справу за її відсутності. Таку ж саму заяву вона направила повторно до початку судового розгляду. Син позивача ОСОБА_3 надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги своєї матері ОСОБА_1 .

Відповідач про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином, причин неявки не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

Третя особа - Станично-Луганська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області також надала клопотання, в якому просить розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить позивачеві, її сину та матері позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 6 від 14.09.18) в рівних частках.

Наведені вище обставини підтверджуються: паспортом сина позивача ОСОБА_3 , де вказане місце його реєстрації та проживання; паспортом позивача, яка до 11.10.2001 була зареєстрована за відповідною адресою, копією свідоцтва про право власності на житло від 29.06.2000, згідно якого позивачеві, її матері ОСОБА_4 та синові ОСОБА_3 дійсно, в рівних частках, належить на праві приватної власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в якій позивач проживає без реєстрації; домовою книгою за вказаною адресою та довідкою про реєстрацію та фактичне місце проживання, згідно яких підтверджується, що у квартирі крім сина позивача, зареєстрована невістка позивача ОСОБА_2

ОСОБА_2 з березня 2012 року за даною адресою не проживає, що також підтверджується актом обстеження житла від 07.11.2018, тому не є членом сім`ї власників житла, оскільки відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частина 1 ст. 401 ЦК України передбачає, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється, зокрема, у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд його користувачем. Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 дійсно з 06.03.2012 зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , але вже більше 8 років в ній не проживає.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , визнати такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення, та набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Є.О. Соболєв