МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2/521/4801/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Кіреу Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приморська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління-1», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна, про зняття арешту з майна,

встановив:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приморська державна нотаріальна конторау м. Одесі посилаючись на те, що 27 жовтня 2020 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління -1» (далі-ТОВ «Будівельно-монтажне управління -1»), було укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 2599.

В той же день, а саме 27 жовтня 2020 року між ним та ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» було укладено договір купівлі-продажу іншої Ѕ частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 2598.

27 жовтня 2020 року його право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Зазначав, що з змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету м. Одеси за №483 від 17 вересня 1987 року на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 було накладено заборону на його відчуження.

Вказував, що з метою укладення 27 жовтня 2020 року вищевказаних договорів купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» звернулося до Виконавчого комітету Одеської міської Ради із заявою про надання дозволу на відчуження нерухомого майна по АДРЕСА_1 та 16 жовтня 2020 року отримало дозвіл за №016721 на відчуження житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Стверджував, що після укладення 27 жовтня 2020 року договорів купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , заборона на його відчуження зберігається.

Посилаючись на порушення своїх прав, як власника зазначеного житлового будинку, позивач просив суд скасувати арешт (заборону), накладений Першою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 17 вересня 1987 року за №483 (реєстраційний номер обтяження 8149471, архівний номер 1576ODESSAI, архівна дата 23 лютого 1998 року, дата виникнення 17 вересня 1987 року № реєстру: 2028-26, внутр.№25011А3823ЕF24302D3C) на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , який належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2599 від 27 жовтня 2020 року та договору купівлі-продажу, серія та номер: 2598 від 27 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 20-21).

Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору були залучені: ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т.А. (а.с. 44-46).

Ухвалою суду від 30 листопада 2021року по справі було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 114-115).

Представник позивача, діюча за ордером від 04 жовтня 2021 року в судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 120).

Представник відповідача, діюча за довіреністю від 29 грудня 2020 року в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надала заяву про розгляд справи за відсутністю представника (а.с. 29, 50, 52, 92-93, 94, 95).

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Т.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надала заяву про підтримання позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с. 112, 124).

Представник ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с. 53).

Представник Приморської державної нотаріальної конториу м. Одесі в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надав відповідь на ухвалу суду від 17 вересня 2021 року (а.с.26, 27, 51)

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Встановлено, що ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» є юридичною особою та дії на підставі Статуту.

З матеріалів реєстраційної справи 101 будинку АДРЕСА_1 вбачається, що ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» належало на прави власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07 липня 2008 року 7/160 частин домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , укладеного між ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» та ОСОБА_2 (а.с. 57).

Крім того, ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» належало на прави власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 07 серпня 2008 року 7/160 частин домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , укладеного між ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» та ОСОБА_3 (а.с. 58).

Також, ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» належало на прави власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08 вересня 2008 року 7/80 частин домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , укладеного між ТОВ «Будівельно-монтажне управління-1» та ОСОБА_4 (а.с. 59).

Судом встановлено, що 27 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Будівельно-монтажне управління -1» було укладено договір купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 2598 (а.с. 13-14).

В той же день, а саме 27 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Будівельно-монтажне управління -1» було укладено договір купівлі-продажу іншої Ѕ частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 2599 (а.с. 122-123).

Встановлено, що 27 жовтня 2020 року право власності ОСОБА_1 на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 10).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що 04 листопада 2008 року на підставі рішення виконавчого комітету м. Одеси за №483 від 17 вересня 1987 року на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 було накладено заборону на його відчуження (а.с. 10).

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради за №483 від 17 вересня 1987 року було затверджено рішення оціночної комісії «Про визначення вартості будівель та плодово-ягідних рослин, а також розмірів та видів збитків, які відшкодовуються громадянам у зв`язку з будівництвом житлового будинку Одеськім заводом СОМ по АДРЕСА_2 ».

Пунктом 7 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради за №483 від 17 вересня 1987 року було встановлено про часткове та повне припинення відчуження житлових будинків, які перераховані в п.2 даного рішення, в користування нових власників, а також реєстрацію громадян в дані будинки (а.с. 98-99).

З матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2020 року для оформлення з ОСОБА_1 27 жовтня 2020 року договорів купівлі-продажу частин житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , Виконавчий комітет Одеської міської ради видав ТОВ «Будівельно-монтажне управління -1» дозвіл на відчуження житлового будинку за вищевказаною адресою (а.с. 17).

Вказував, що з метою укладення 27 жовтня 2020 року вищевказаних договорів купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , ТОВ «Будівельно-монтажне управління -1» звернулося до Виконавчого комітету Одеської міської Ради із заявою про надання дозволу на відчуження нерухомого майна по АДРЕСА_1 та 16 жовтня 2020 року отримало дозвіл за №016721 на відчуження житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1 першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожна сторона має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, тому вказаним арештом порушуються права позивача, як власника належного йому майна на розпорядження цим майном.

Отже, внаслідок накладення арешту (заборони) на нерухоме майно позивач на сьогоднішній день позбавлений можливості реалізувати свої права власника.

Таким чином, наявність арешту, накладеного Першою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 17 вересня 1987року за №483 на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2599 від 27 жовтня 2020 року та договору купівлі-продажу, серія та номер: 2598 від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , порушує права позивача.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх відповідне задоволення.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 908,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 264, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приморська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно монтажне управління -1», приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Дімітрова Тетяна Андріївна, про зняття арешту з майна задовольнити.

Арешт (заборону), накладений Першою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 17 вересня 1987року за №483 (реєстраційний номер обтяження 8149471, архівний номер 1576ODESSAI, архівна дата 23 лютого 1998 року, дата виникнення 17 вересня 1987 року № реєстру: 2028-26, внутр.№25011А3823ЕF24302D3C) на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2599 від 27 жовтня 2020 року та договору купівлі-продажу, серія та номер: 2598 від 27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 22 грудня 2021 року.

Суддя: О.М. Сегеда