ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Справа № 684/754/19
Провадження № 22-ц/4820/1839/21
УХВАЛА

21 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю представників сторін

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 684/754/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Керницькою Ілоною Романівною, на рішення Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року в складі судді Галиш І.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Стара Синява» про визнання заповітів недійсними.

в с т а н о в и в :

У листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив, визнати недійсним заповіт, складений 18 травня 2016 року його батьком ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Ресіліент Стара Синява», посвідчений 18 травня 2016 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 467; визнати недійсним заповіт, складений 23 червня 2016 року його батьком ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Ресіліент Стара Синява», посвідчений 23 червня 2016 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Мороз О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 610.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказував, що його батько ОСОБА_2 при складанні оспорюваних заповітів на користь відповідача не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки з 06 лютого 1971 року він перебував на обліку у лікаря психіатра Старосинявської ЦРЛ у зв`язку із психічним захворюванням. Оскільки ОСОБА_2 вчинив правочин (склав заповіт) у момент, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, тому на підставі ст. 225 ЦК України складені ним заповіти є недійсними.

Рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій заявив клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки висновок експерта № 225 від 15 травня 2021 року за результатами проведення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи, містить висновок, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними станом на час складання заповітів від 18 травня 2016 року та 23 червня 2016 року. Проте, такий висновок є необґрунтованим та суперечить іншим медичним висновкам ЛКК щодо померлого ОСОБА_2 , в яких вказано, про обмеження до самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, обмеження здатності до орієнтації, що не дозволяє встановити можливість усвідомлювати особою значення своїх дії, водночас свідчить про абсолютну протилежний стан особи.

Тому на думку апелянта для прийняття законного та обґрунтованого рішення в даній справі є необхідним проведення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи для встановлення чи усвідомлював ОСОБА_2 значення своїх дій та чи міг керувати ними станом на складення оспорюваних заповітів.

Заслухавши доповідача та пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Керницька О.В. в суді першої інстанції подавала клопотання про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої необхідно було поставити питання про те, чи усвідомлював ОСОБА_2 значення своїх дій та чи міг керувати ними на момент складання заповітів 18.05.2016 року та 23.06.2016 року, проведення якої просила доручити експертам КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 15 вересня 2021 року клопотання було задоволено та призначено посмертну судову-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1) Чи усвідомлював ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , значення своїх дій та чи міг він керувати ними станом на 18 травня 2016 року, а саме, на час складання заповіту від 18 травня 2016 року?

2) Чи усвідомлював ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , значення своїх дій та чи міг він керувати ними станом на 23 червня 2016 року, а саме, на час складання заповіту від 23 червня 2016 року?

3) Чи страждав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , психічними розладами на момент складання заповіту 18 травня 2016 року та на момент складання заповіту 23 червня 2016 року?

4) Якщо ОСОБА_2 страждав психічними розладами станом на 18 травня 2016 року та окремо станом на 23 червня 2016 року, чи були такі розлади стійкими, який був їх ступінь вираженості, чи впливали ці розлади на його вільне волевиявлення, усвідомлення значення своїх дій та здатність керувати ними станом на момент складання (підписання) заповіту від 18 травня 2016 року та заповіту від 23 червня 2016 року?

5) Чи був ОСОБА_2 станом на 18 травня 2016 року та окремо станом на 23 червня 2016 року під впливом медичних препаратів, алкоголю чи наркотичних засобів, які впливали на усвідомлення значення своїх дій та керування ними під час складання (підписання) заповіту 18 травня 2016 року та окремо під час складання (підписання) заповіту від 23 червня 2016 року?

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 445 від 02 вересня 2020 року, на момент складання заповіту від 18 травня 2016 року та від 23 червня 2016 року ОСОБА_2 , 1947 року народження, страждав психічним розладом у вигляду параноїдної шизофренії, однак на скільки розлади були стійкі та виражені та як вплинули на його вільне волевиявлення, усвідомлення значення своїх дій та здатність керувати ними на час складання заповітів вияснити неможливо, також у зв`язку з відсутністю даних про вживання будь-яких медичних препаратів, алкоголю, наркотичних засобів не представляється можливим дослідити їх вплив на здатність ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про призначення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки висновком експерта № 445 від 02 вересня 2020 року надано відповідь лише на третє питання, зазначене в ухвалі суду, про те, що ОСОБА_2 на момент складання заповіту від 18 травня 2016 року та на момент складання заповіту від 23 червня 2016 року страждав психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії, однак відповідь на решту питань не надано у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи та медичній документації даних щодо психічного стану померлого на час складання ним оспорюваних заповітів.

Крім того, зазначала, що Управлінням соціального захисту населення Старосинявської РДА надано висновки лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом внаслідок психічного захворювання за період 2015-2018 років, які не були надані експертам для проведення первинної експертизи, а тому, звертаючись до суду з клопотанням просила на підставі ч. 1 ст. 113 ЦПК України, призначити додаткову експертизу за наявності вказаних додаткових матеріалів.

Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 21 січня 2021 року клопотання представника позивача задоволено. Призначено по справі додаткову посмертну судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради.

На вирішення експертизи було поставлено наступні питання: 1) чи усвідомлював ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , значення своїх дій та чи міг він керувати ними станом на 18 травня 2016 року, а саме, на час складання заповіту від 18 травня 2016 року? 2) чи усвідомлював ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , значення своїх дій та чи міг він керувати ними станом на 23 червня 2016 року, а саме, на час складання заповіту від 23 червня 2016 року?

Згідно висновку експерта № 225 від 15 травня 2021 року за результатами проведення додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи надано відповіді на поставлені питання: ОСОБА_2 , 1947 року народження, житель с. Пилявка Старосинявського району, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними станом на 18 травня 2016 року на час складання ним заповіту від 18 травня 2016 року; ОСОБА_2 , 1947 року народження, житель с. Пилявка Старосинявського району, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними станом на 23 червня 2016 року на час складання ним заповіту від 23 червня 2016 року.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях

Частина 2 ст. 76 ЦПК України передбачає, що одним із доказів є висновки експертів.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 2 ст. 102 ЦПК).

Пункт 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України передбачає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З огляду на положення ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно з роз`ясненнями п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Отже, як вбачається з матеріалів справи по справі проводилися первинна та додаткова посмертні судово-психіатричні експертизи, однак у висновку первинної експертизи № 445 не має чіткої відповіді на всі постановлені питання, зокрема зазначено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент складення заповітів 18.05.2016 та 23.06.2016 страждав психічним розладом у вигляді параноїдної шизофренії; але наскільки розлади у нього були стійкі та виражені і як вони вплинули на його вільне волевиявлення, усвідомлення значення своїх дій та здатність керувати ними станом на момент складення заповіту від 18.05.2016 та 23.06.2016 за матеріалами цивільної справи та медичною документацією вияснити неможливо; в матеріалах цивільної справи немає даних про те, що ОСОБА_2 станом на 18.05.2016 та 23.06.2016 вживав будь-які медичні препарати, алкоголь та наркотичні засоби, а тому дослідити їх вплив на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на вказані вище дати не представляється можливим.

Додатковий висновок експертизи № 225 фактично дає відповіді на постановлені питання, що ОСОБА_2 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними станом на 18 травня 2016 року та 23 червня 2016 року на час складання ним оспорюваних заповітів в ці дні.

Проте, у вказаному висновку додаткової експертизи теж зазначено про відсутність даних в матеріалах справи, медичній документації в яких описаний психічний стан підекспертного до 2017 року, отримання ним лікування від шизофренії. Про це ж було зазначено і у висновку первинної експертизи.

При цьому, для проведення додаткової експертизи крім тих матеріалів, які були надані для проведення первинної експертизи, експертам було надано висновки ЛКК, які не були предметом дослідження при призначенні первинної експертизи, однак в яких зазначено тільки про обмеження ОСОБА_2 до самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, обмеження здатності до орієнтації,

Тобто фактично предметом дослідженні як первинної так і додаткової експертизи були одні і ті ж самі медичні документи та матеріали цивільної справи, висновки ж різні за своїм змістом.

Зазначені обставини викликають сумніви щодо правильності та обґрунтованості висновку додаткової експертизи, внаслідок чого у справі необхідне повторне застосування спеціальних знань.

Відповідач висловлює сумніви щодо об`єктивності експертів Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1, тому апеляційний суд вважає за необхідне доручити проведення повторної експертизи експертам КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Таким чином, висновок повторної експертизи в цій цивільній справі є одним із належних та допустимих доказів щодо вирішення позовних вимог і для з`ясування цих обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для справи, вбачається необхідність спеціальних знань, без яких встановити відповідні обставини справи та вирішити спір по суті неможливо.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження в справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 113, 367, 368, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресіліент Стара Синява» про визнання заповітів недійсними, повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1) чи усвідомлював ОСОБА_2 , 1947 року народження, житель с. Пилявка Старосинявського району Хмельницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , значення своїх дій та чи міг він керувати ними станом на 18 травня 2016 року, а саме, на час складання заповіту від 18 травня 2016 року?

2) чи усвідомлював ОСОБА_2 , 1947 року народження, житель с. Пилявка Старосинявського району Хмельницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , значення своїх дій та чи міг він керувати ними станом на 23 червня 2016 року, а саме, на час складання заповіту від 23 червня 2016 року?

Проведення експертизи доручити експертам Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ( м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання вимоги експерта про проведення оплати експертизи.

Роз`яснити сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Провадження в справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді А.М. Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова