15 лютого 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Романенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" в особі відокремленого підрозділу Південна міжрегіональна філія Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" про зобов`язання вчинити певні дії,
Ухвалою суду від 26.09.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2018 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.
Ухвалою суду від 26.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримали в повному обсязі. Надали згоду на ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до листа №309, наданого 01.08.2018 року Південної міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси", на заяву від 02.07.2018 року щодо повернення транспортного засобу «Subaru Impreza», державний номер НОМЕР_2 , повідомлено, що Південна міжрегіональна філія Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" не може на безоплатній основі здійснити зберігання речових доказів у вигляді транспортних засобів на своїх спец. майданчиках, оскільки відповідно до п.32 постанови КМУ від 19.11.2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» фінансування витрат, пов`язаних зі зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Частиною 1 ст.1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст.123 КПК України витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів, здійснюються за рахунок Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Пунктом 32 вказаного Порядку передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
В пункті 19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, МВС, ДПУ, СБУ, ВСУ та ДСА від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125 передбачено, що зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи.
Згідно п.13 вказаної вище Інструкції, витрати, пов`язані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.
З матеріалів справи встановлено, що спірний автомобіль мав статус речового доказу в кримінальному провадженні, яке закрито, а тому його зберігання повинно здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету, а не за рахунок позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та зобов`язати ДП МВС України "Інформ-Ресурси" безоплатно передати позивачу спірний автомобіль.
Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 280-284, 354 України, ст.ст.321, 387, 1212 ЦК України, ст.ст.100, 123 КПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" в особі відокремленого підрозділу Південна міжрегіональна філія Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Зобов`язати Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" в особі відокремленого підрозділу Південна міжрегіональна філія Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України "Інформ-ресурси" безоплатно повернути ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_3 ) транспортний засіб «Subaru Impreza», 2012 року випуску, легковий седан В, номер кузова НОМЕР_1 , повної маси 1190 кг, маса без навантаження 1490 кг, категорії В, об`ємом двигуна 2457 літрів, тип пального В, білого кольору, який було передано на зберігання, як речовий доказ, відповідно до акту №ЦР141321 від 20.07.2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І. Майдан