ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Деркач Н.М.,

суддів: Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Кругман А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування рішення Правління, оформленого протоколом засідання Правління, № 38 від 26 вересня 2018 року та заборона вчиняти певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування рішення Правління АТ КБ «ПриватБанк», оформленого протоколом засідання Правління, № 38 від 26 вересня 2018 року про затвердження «Положення про поліграфічні тестування в АТ КБ «ПриватБанк» » та про заборону вчиняти дії, направлені на проведення поліграфічних тестувань (а.с.1-8).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною позовною заявою (а.с.10-12).

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно прийшов до висновку, що спір виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності АТ КБ «ПриватБанк» та не звернув належної уваги на те, що порушено трудові права позивача, крім того, суб`єктний склад даного спору: позивач фізична особа (працівник), а відповідач юридична особа (роботодавець) (а.с.15-46).

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало до апеляційного суду, в порядку ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції від 25 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження залишити без змін, посилаючись на те, що висновки суду підтвердженні наявними в матеріалах справи письмовими доказами, тому зазначена ухвала є законною та обгрунтованою.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вищевказана позовна заява підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому відмовив у відкритті провадження на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, зважаючи на наступне.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Правління АТ КБ «ПриватБанк», оформленого протоколом засідання Правління, № 38 від 26 вересня 2018 року про затвердження «Положення про поліграфічні тестування в АТ КБ «ПриватБанк» », а також заборонити відповідачу вчиняти дії, направлені на проведення поліграфічних тестувань в АТ КБ «ПриватБанк», оскільки, мало місце відсторонення від виконання його службових обов`язків, в порушення ст. 46 КзпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України, у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Крім того, згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11 р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», при вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Згідно п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11 р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Так, наразі, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та з ним у АТ КБ «ПриватБанк» наявні будь-які господарські відносини, відтак висновки суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження з підстав виникнення спору між сторонами у зв`язку із здійсненням господарської діяльності відповідача - є передчасними.

Беручи до уваги наведене і враховуючи суть та суб`єктний склад спірних правовідносин, заявлені до сторін вимоги та предмет позову, колегія суддів вважає, що на стадії відкриття провадження у справі, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами підпадають під суб`єктивний склад господарського судочинства, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 25 листопада 2020 року про відмову у відкритті провадження скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко