Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2539/20
номер провадження 2/695/559/21

23 лютого 2021 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.
секретаря судового засідання Оніщенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому належить на праві власності житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що стверджується договором дарування житлового будинку від 26.10.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101550875 від 26.10.2017. У вказаному будинку крім інших членів сім`ї зареєстрована відповідач по справі, яка на час подачі позову є дружиною позивача та з часу реєстрації не проживала за адресою реєстрації місця проживання. З липня 2020 року стосунки між сторонами погіршились, а тому вони не проживають як подружжя. З квартири, в якій сторони проживали ОСОБА_2 переїхала до іншого місця проживання, а на прохання позивача знятися з реєстрації відмовила. Своїми діями відповідач порушує права позивача як власника будинку на вільне користування та розпорядження житловим приміщенням.
У зв`язку з викладеним вище, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.02.2021.
Ухвалою суду, яка була направлена відповідачу в установленому порядку, останній був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.
Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не направила. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору дарування житлового будинку від 26.10.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 101550875 від 26.10.2017 ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту обстеження житлового приміщення від 06.10.2020 року, складеного сільським головою с. Благодатне Янчим В.В., секретарем сільської ради Бойко Т.В. та депутатом сільської ради Осадчук Л.В., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , не проживає за вказаною вище адресою з часу її реєстрації. Особистих речей ОСОБА_3 у вищезазначеному будинку немає.
Статтею 41 Конституції України, статтею 319 ЦК України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Правовою позицією Верховного Суду України щодо визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням від 16 грудня 2016 року у справі № 6-709цс16 від 16.11.2016 року передбачено, що частиною першою ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.
У постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57цс11 сформульована правова позиція про те, що за змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
У зв`язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
З огляду на це, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Враховуючи, що відповідач в будинку не проживає з 2017 року, але зареєстрована у ньому і тим самим чинить перешкоди позивачу у вільному користуванню та розпорядженню своєю власністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).
Керуючись ст.,ст. 15, 16, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.,ст. 71,72,150,156 ЖК України, ст.,ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю, шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , права користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (три).
Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : Середа Л.В.