Справа № 201/5310/19
Провадження № 4-с/201/2/2021
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ярошенка Олександра Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаною скаргою, в якій просить суд визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ярошенка Олександра Миколайовича від 16 вересня 2020 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 60323636.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 17 жовтня 2020 року ним було отримано постанову державного виконавця від 16 вересня 2020 року про передачу його майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , стягувачу у рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 60323636. Заявник вважає винесена постанова була прийнята незаконно, державним виконавцем не було роз`яснено йому всі прав та обов`язків як боржника у виконавчому провадженні, з урахуванням стану його здоров`я легкої розумової відсталості, не було вчасно забезпечено всіма документами стосовно відкритого виконавчого провадження, а тому просить суд її скасувати.

Представник заявника надав до суду заяви, в яких доповнив підстави для задоволення скарги та просив її задовольнити.

Від ОСОБА_2 до суду надійшли заперечення на скаргу, в яких остання просила суд відмовити в її задоволенні.

Від державного виконавця Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ярошенка О. до суду надійшли заперечення на скаргу та матеріали виконавчого провадження № 60323636 для огляду у судовому засіданні.

Дослідивши надані суду докази з увагою на їх належність, допустимість, достатність та взаємний зв`язок між ними та матеріали виконавчого провадження № 60323636, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 60323636 боржником по якому є ОСОБА_1 .

Постановою про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу від 16 вересня 2020 року та актом про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 16 вересня 2020 року року державним виконавцем передано стягувачу Трубановій В.Г. в рахунок погашення заборгованості по виконавчому листу № 201/5310/19 квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 цього Кодексу).

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статей 10, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів.

Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочином.

А відтак відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу, і така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Закон України «Про виконавче провадження» допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача передбачено відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно ( ч.ч. 8, 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Згідно зі статтею 393 ЦК України серед способів захисту права власності закріплено визнання незаконним та скасування правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника.

Оскільки на підставі постанови державного виконавця та акта про передачу майна стягувачу від 16 вересня 2020 року ОСОБА_2 набула право на реєстрацію за собою права власності на нереалізоване майно квартиру АДРЕСА_2 , то ефективним способом захисту прав боржника може стати пред`явлення позову за загальними положення про захист цивільних прав із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів.

Подання боржником скарги на рішення та дії державного виконавця не може забезпечити відновлення порушених прав на нерухоме майно, на яке було звернено стягнення.

У зв`язку із вищезазначеним скарга на дії державного виконавця про оскарження постанови від 16 вересня 2020 року про передачу майна стягувачу підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням заявнику права звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку позовного провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16 та від 14 червня 2017 року у справі 6-1804цс16, постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року справа № 463/593/16-ц, від 06 лютого 2018 року справа № 753/5007/16-ц.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ярошенка Олександра Миколайовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику скарги ОСОБА_1 , право на звернення до суду за захистом свого права у порядку позовного провадження.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.С. Федоріщев