КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/979/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/244/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Проць Т.В.,-

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Просив усунути перешкоди у користуванні майном, квартирою, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та розташована у АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 з житлового приміщення, квартири у АДРЕСА_1 , без надання іншого житла.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 грудня 2019 року між ЖБК «Енергетик» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено державну реєстрацію.

Після придбання квартири позивач не має можливості володіти та користуватись квартирою, оскільки у квартирі безпідставно проживає ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що він є одноособовим власником квартири, у відповідача ніколи не виникало право користування квартирою, відтак порушені права позивача підлягають захисту, шляхом виселення відповідача.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 03 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та ЖБК «Енергетик» укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Згідно п. 1.3. договору, квартира належить продавцю на підставі угоди про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 29 червня 2016 року, посвідченого Богдановою В.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 466, посвідченого 23 січня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіною І.Г., за реєстровим № 6.

03 грудня 2019 року проведено державну реєстрацію права власності.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , належала ОСОБА_3 , разом з нею за вказаною адресою з 1983 року був зареєстрований її син - ОСОБА_4 .

Рішеннями Виконкому Обухівської районної ради народних депутатів від 24 квітня 1990 року № 129 та від 12 червня 1990 року № 201 вирішено: вважати законним і затверджено рішення загальних зборів членів ЖБК «Енергетик» від 19 травня 1985 року про прийом ОСОБА_4 в члени кооперативу в зв`язку з тим, що він має переважне право на вступ в члени ЖБК «Енергетик» на підставі абз. 2 п. 40 Типового статуту ЖБК, як член сім`ї ОСОБА_3 ; відмінено рішення загальних зборів членів ЖБК «Енергетик» від 02 вересня 1989 року в частині виключення ОСОБА_4 із кооперативу, як неправомірне в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не являється членом кооперативу; вказано правлінню ЖБК «Енергетик» на допущені порушення житлового законодавства, Типового і примірного Статуту ЖБК.

26 серпня 2016 року ОСОБА_4 видав довіреність батькові - ОСОБА_2 , в якій уповноважив останнього вести усі справи пов`язані із вищевказаною квартирою, проживати в ній та слідкувати за її технічним станом.

Зазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_2 був вселений і проживав у спірній квартирі з дозволу сина ОСОБА_4 , який є членом ЖБК «Енергетик» і фактично користувався квартирою.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що відповідач ОСОБА_2 безпідставно проживає у квартирі, одноосібним власником якої є позивач, чим порушує права позивача на вільне володіння та користування майном. Тому, на підставі ст. 391 ЦК України вірним є задоволення вимог, щодо усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача з квартири.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надав копію рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року та копію рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2019 року.

Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2019 року, як на рішення, що має преюдиційне значення, оскільки у розгляді зазначеної справи, ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_2 участі не приймали, вказаним рішенням не встановлювались обставини щодо правомірності чи не правомірності проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 .

При цьому позивач, пред`являючи даний позов, не надав жодного доказу на підтвердження неправомірного вселення та проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі.

Посилання на те, що ОСОБА_4 не є членом ЖБК «Енергетик» не підтверджені відповідними доказами, зокрема протоколом загальних зборів чи рішенням ЖБК.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не є членами ЖБК «Енергетик», відповідач не зареєстрований у спірній квартирі, колегія суддів оцінює критично, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 був вселений і проживав у спірній квартирі з дозволу сина ОСОБА_4 , який є членом ЖБК «Енергетик» і фактично користувався квартирою. При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження неправомірності користування ОСОБА_2 спірною квартирою.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 23 жовтня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 26 лютого 2021 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко