Провадження №: 4-с/755/54/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Миненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою стягувача ОСОБА_1 за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржника ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржника ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що 25 вересня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 755/138/14-ц. 09 листопада 2020 року заявником поштовим відправленням № 015 було направлено на адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про відкриття виконавчого провадження, оригінал виконавчого листа та копію ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року. Однак станом на 22 грудня 2020 року у заявника відсутня інформація щодо розгляду зазначеної заяви про відкриття виконавчого провадження. У зв`язку з чим заявник просить визнати бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо порушення строків розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження та не повідомлення щодо наслідків такого розгляду неправомірною, зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити ОСОБА_1 про наслідки розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження.

29 грудня 2020 року ухвалою суду прийнято до свого провадження скаргу та витребувано у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені матеріали виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/138/14-ц.

23 лютого 2021 року розгляд справи закінчено ухваленням ухвали по суті вимог.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили. До суду надійшла заява заявника про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження" неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

18 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/138/2014-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 30 242,15 грн, процентів за користування позикою в сумі 1 230,81 грн, 3% річних в сумі 320,65 грн та судового збору у розмірі 318,00 грн, а всього 32 111,61 грн. (а.с. 22-23).

25 вересня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання задоволено: поновити ОСОБА_1 однорічний строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/138/14-ц від 07 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 30 242,15 грн, процентів за користування позикою в сумі 1 230,81 грн, 3% річних в сумі 320,65 грн та судового збору у розмірі 318,00 грн, а всього 32 111,61 грн. (а.с. 24-26).

09 листопада 2020 року стягувачем ОСОБА_1 направлено на адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/138/14-ц (а.с. 28).

Заявник просить визнати бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо порушення строків розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження неправомірною.

В обґрунтування вимог заявник зазначив про те, що станом на 22 грудня 2020 року у заявника відсутня інформація щодо розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження та неповідомлення про наслідки розгляду заяви про відкриття провадження.

Представник Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не скористався процесуальним правом подачі заперечень на скаргу.

Боржник ОСОБА_2 не скористався процесуальним правом подачі заперечень на скаргу.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 4 чт. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Судом встановлено, що 09 листопада 2020 року стягувачем ОСОБА_1 направлено на адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про відкриття виконавчого провадження, а 01 грудня 2020 року державним виконавцем прийнято рішення шляхом винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 28-29).

Отже, державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) пропущено встановлений ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» триденний строк для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

За встановлених обставин суд приходить висновку про наявність правових підстав для визнання бездіяльності Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо порушення строків розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, заявник просить визнати бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не повідомлення про наслідки розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження неправомірною та зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити ОСОБА_1 про наслідки розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято рішення шляхом винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке було направлено заявнику рекомендованою поштою 29 січня 2021 року (а.с.30).

Отже, оскільки державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було направлено заявнику рекомендованою поштою повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, тому суд приходить висновку про відмову у визнанні бездіяльності Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не повідомлення про наслідки розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження неправомірною та зобов`язання Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити ОСОБА_1 про наслідки розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження.

За встановлених обставин скарга стягувача ОСОБА_1 за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржника ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню частково: визнати бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо порушення строків розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження неправомірною. В решті скарги відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260, 353, 447, 450, 451 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Скаргу стягувача ОСОБА_1 за участю Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржника ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо порушення строків розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження неправомірною.

В решті скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Є. Арапіна