СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19589/20

пр. № 2/759/2041/21

16 лютого 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Заставнюк А.О.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (03148, м. Київ, вул. Гната Юри,9) про часткове звільнення від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення частково від сплати суми заборгованості з аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в межах суми 206 466,44 грн., визнавши за ним заборгованість зі сплати аліментів на утримння доньки, станом на 30.09.2020р. у сумі 30 818,31 грн.

В обгрунтування позову посилався на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.10.2012р. у справі 2608/11363/12 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 06.07.2012р. і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з 2012р. ОСОБА_1 належним чином сплачував аліменти відповідачу до тих пір, поки його стан здоров1я значно не погріщився. Наразі він хворий на хронічну виразку, почуває себе погано. Серед іншого, хвороба є причиною постійних проблем з працевлаштування, адже роботодавці не дуже хочуть звикати до того, що він змушений 5-6 разів на день приймати специфічну їжу малими порціями, щоб запобігти загостренню виразки. У періоди з 31.08.2015р. по 01.10.2015р. та з 15.11.2018р. по 01.03.2019р. позивач був працевлаштований. За ці періоди вважає, що має сплачувати аліменти не у ромірі 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, а у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу). При калькуляції суми заборгованості по аліментам він виходив саме з цього. 29.10.2020р. ОСОБА_1 отримав від Святошинскього РВДВС м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ довідку розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . За таким документом він нібито має заборгованість перед відповідачем щодо сплати аліментів у розмірі 237 284,25 грн., що не відповідає дійсності. Вважає, що за його підрахунками він би мав сплатити 55 736,93 грн. Відповідно заборгованість складає лише 30 818,31 грн., але аж ніяк не 237 284,75 грн., як зазначає державний виконавець. Різниця між реальною заборгованістю по аліментам та сумою, заявленою Святошинським РВДВС Центрального МУ МЮ (м. Київ) складає 237 284,75 -30 818,31 =206 466,44 грн. Саме на цю суму просить звільнити його від сплати аліментів з урахуванням його поганого стану здоров`я, скрутного матеріального стану (не може знайти стабільну висооплачувану роботу з огляду на стан здоров`я) та того, що частину необхідної суми аілментів відповідачці він належно сплачував довгий час. Його матеріальне становище станом на дату подання позову -недостатнє для погашення суми заборгованості по сплаті аліментів, особливо, якщо рахувати їх не справедливо, не на підставі рішення суду, якими їх було призначено до сплати у 2012р. та без урахуванням того, що тривалий час, доки був здоровий, він належним чином сплачував аліменти.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала. Надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що з 06.07.2012р. ОСОБА_1 сплатив аліменти на дитину лише на загальну суму 8 000,00 грн. Підставою для звільнення його частково від сплати аліментів на утримання доньки позивач зазанчає неправильний розрахунок аліментів. Такий аргумент не відповідає дійсності, оскільки розрахунок ДВС здійснений на підставі норм чинного законодавства, обгрунтований, правомірний та справедливий. Позовна заява не містить доказів втрати працездатності позивача. Рекомендації щодо трудового навантаження в листопаді 2020р. не є підтвердженням втрати його працездатності. Крім того, заборгованість позивача зі сплати аліментів накопичувалася у період з липня 2012р., а довідка про погіршення стану здоров`я датована листопадом 2020р. таким чином, у позивача наявна заборговаість за дуже тривалий період у минулому, до тимчасового погіршення стану здоров`я. Просить відмовити у задоволені позову та стягнути з ОСОБА_1 суму понесених нею судових витрат на правничу допомогу орієнтовано у розімір 20 000,00 грн.

Позивачем надано відповідь на відзив в якому він пояснив, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази сплати відповідачем будь-яких грошових коштів особам, що є фахівцем у галузі права, в тому числі, але не виключно, її представникові. В даному випадку сума у розмірі 20 000,00 грн. не підкріплюється жодними виписками з банку фіскальними чеками, що підтверджували би фінансові розрахунки між відповідачем та її адвокатом чи принаймі тарифну політику сторін. Позивач є дійсно хворий і у матеріалах справи є беззаперечні докази цього, копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Суд, дослідивши матеріали справи,вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 10.10.2012р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму , починаючи з 06.07.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття/а.с.32-33/.

Відповідно до довідки розрахунку заборгованості від 08.10.2020р. станом на 01.10.2020р. заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 245 284,75 -8 000,00 =237284,75 грн. /а.с.35-38/.

Відповідно до ч. 1 ,2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Як на підставу часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам позивач вказує, погіршення стану здоров`я, а саме хронічна виразка.

Відповідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого від 07.11.2020р. вбачається, що ОСОБА_1 має хронічне захворювання виразки (з 23.10.2020р. по теперішній час). Продовжує лікування, обмежено значне навантаження/а.с.12-13/.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до п. 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

З наданих позивачем суду доказів не встановлено, що вищевказана заборгованість виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд не приймає до уваги, той факт, що позивач має хронічну виразку, а тому не може знайти роботу, оскільки йому було відомо, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 10.10.2012р. з нього були стягнуті аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму , починаючи з 06.07.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Також слід зазначити, що захворювання виникло відповідно до наданої виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого у 2020р., тоді як аліменти присуджено у 2012р., і заборгованість накопичувалась саме з 2012р.

Позивач не був позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі встановленому судом, або звернутись до суду для вирішення спору щодо зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку оскільки позивачем не надано доказів наявності обставин, передбачених ч.2 ст.197 СК, як підстав для звільнення від заборгованості за аліментами, даний позов не підягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, необхідним зазначити, що зі змісту позовної заяви позивач фактично не згодний із розрахунком державного виконавця щодо розміру заборгованості по аліментам , у такому випадку позивач не позбавлений був права оскаржити розмір заборгованості або надати державному виконавцю документи про сплату аліментів для перерахунку вказаної заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 195, 197 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 259, 263-265, 268,273, 351, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про часткове звільнення від сплати аліментів.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко