справа № 361/1364/20
провадження № 2/361/500/21
17 травня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Зазимко А.Ю., Лебідя В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської областіпро визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог, просила визнати ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в інтересах якого діє його матір ОСОБА_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначала, що їй, ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстровані: вона, її чоловік ОСОБА_4 та відповідачі: дочка ОСОБА_2 та малолітній син останньої, онук позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З часу реєстрації 20 лютого 2018 року відповідачі у будинку не проживають, членами сім`ї позивача вони не являються, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 06 лютого 2020 року № 95. У будинку вона (позивач) проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , будь-яких перешкод у користуванні будинком відповідачам вони не чинили, замок на вхідних дверях будинку не змінювали. Згідно із актом обстеження житлово-побутових умов від 11 лютого 2020 року відповідачі понад один рік у вказаному будинку не проживають без поважних причин. Добровільно вирішити питання зняття з реєстраційного обліку місця проживання неможливо, оскільки ОСОБА_2 не бажає подавати заяву про зняття її та малолітньої дитини з реєстраційного обліку. Із 2012 року відповідачі постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 , де відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить ⅓ частка вказаної квартири.
Факт постійного проживання відповідачів у зазначеній вище квартирі підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 07 лютого 2020 року, довідкою Руднянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 10 від 06 лютого 2020 року, згідно із якою малолітній ОСОБА_3 перебуває на обслуговуванні у сімейного лікаря за адресою: АДРЕСА_2 , довідкою Руднянського навчально-виховного об`єднання Заклад загальної середньої освіти Заклад дошкільної освіти Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області № 27 від 05 лютого 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_3 є учнем 3 класу та постійно проживає за зазначеною вище адресою.
Реєстрацією ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 у належному ОСОБА_1 житловому будинку обмежує права позивача як власника цього будинку.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному вище, просили суд задовольнити позов повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечували.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за зареєстрованим місцем їхнього проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд вони не повідомили, відзив на позов та заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.
Третя особа: Орган опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області в особі виконавчого комітету у судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без участі їхнього представника, проти задоволення позову не заперечує, надав до суду висновок щодо можливості визнання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача і третьої особи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Із виписки з рішення ІІІ позачергової сесії VII скликання Руднянської сільської ради Броварського району Київської області від 16 грудня 2015 року за № 20 Про перейменування вулиць села Рудня Броварського району Київської області вбачається, що у селі Рудня вулицю Щорса було перейменовано на АДРЕСА_3 .
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право власності на житловий будинок від 14 грудня 2000 року.
Відповідно до довідки № 95 від 06 лютого 2020 року, виданої виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, відповідачі ОСОБА_2 , 1979 р. н., та ОСОБА_3 , 2010 р. н., дійсно зареєстровані із 20 лютого 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , проте там вони не проживають.
Згідно із довідкою № 96 від 06 лютого 2020 року, виданої виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, відповідачі ОСОБА_2 , 1979 р. н., та ОСОБА_3 , 2010 р. н., постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Із акта обстеження житлово-побутових умов від 11 лютого 2020 року, складеного депутатом Великодимерської селищної ради об`єднаної територіальної громади Броварського району Київської області Коваленко М.В. у присутності сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , з часу побудови будинку зареєстровані та проживають позивач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 . Відповідачі ОСОБА_2 , 1979 р. н., та ОСОБА_3 , 2010 р. н., зареєстровані за цією адресою, проте там вони ніколи не проживали, у будинку їхні особисті речі відсутні. Зі слів власника будинку ОСОБА_1 вказані особи постійно проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 17 вересня 1996 року, виданим Органом приватизації Радгоспу Рудня, позивачу ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_4 .
Із висновку Органу опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області (далі Орган опіки та піклування) від 23 лютого 2021 року за № 43, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані з 20 лютого 2018 року, проте з часу реєстрації в ньому вони не проживали та не проживають, що підтверджується довідкою старости села Рудня від 18 січня 2021 року № 17. На даний час родина ОСОБА_9 винаймає квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , де і проживають. Позивачу ОСОБА_1 та двом її дочкам ОСОБА_2 , відповідачу у справі, та ОСОБА_8 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_4 , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане 17 вересня 1996 року Органом приватизації Радгоспу Рудня. Згідно із довідкою, наданою старостою села Рудня від 18 січня 2021 року № 19 у квартирі АДРЕСА_4 , постійно проживали та зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , у цій квартирі з 2011 по 2020 рік також постійно проживали, але не були зареєстровані відповідач ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 , згідно із актом обстеження умов проживання від 15 вересня 2020 року за вказаною адресою родина ОСОБА_9 не проживає, але для дитини створені всі умови для повноцінного розвитку та проживання. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 12 лютого 2021 року, складеним за адресою: АДРЕСА_1 , малолітній ОСОБА_3 не проживає, комісія не виявила у будинку дитячого одягу, книг, іграшок, речей побутового вжитку дитини, реєстрація місця проживання малолітнього має формальний характер. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини позивач ОСОБА_11 пояснила, що батько онука ОСОБА_12 зареєстрований у АДРЕСА_6 , його матері ОСОБА_2 на праві спільної власності належить ⅓ частка квартири АДРЕСА_4 , у дочки та онука є можливість бути зареєстрованими за цією адресою, оскільки частка квартири належить матері дитини. Комісія вважає за можливе визнання малолітньої дитини ОСОБА_3 таким, що втратив право користування належним позивачу житловим будинком.
У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У ч. 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.
У ч. 2 ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Проаналізувавши наведені правові норми, суд дійшов висновку, що інтереси дитини цим судовим рішенням не порушуються, з огляду на те, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у належному позивачу на праві власності житловому будинку з часу реєстрації місця проживання 20 лютого 2018 року не проживає, дитина постійно проживає зі своїми батьками, на даний час за адресою: АДРЕСА_5 .
За змістом положень ст. 11 Закону України Про охорону дитинства сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, ч. 1 ст. 2 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що на даний час місцем постійного проживання відповідача ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є адреса: АДРЕСА_5 , до цього вони у період 2011 2020 років постійно проживали за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві спільної власності належить відповідачу ОСОБА_2 , з часу реєстрації 20 лютого 2018 року у належному позивачу ОСОБА_1 на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1 відповідачі жодного дня не проживали.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 та її малолітній син ОСОБА_3 не проживають більше одного року без поважних причин у належному позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності вказаному будинку, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 223, 259, 263 265, 280, ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Дутчак І. М.