Справа № 606/2756/21
Ухвала
20 грудня 2021 року м. Теребовля
Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Пятковського Василя Івановича про визнання неправомірними дій та скасування постанов,
Заявник (Боржник) ОСОБА_1 , звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Пятковського Василя Івановича про визнання неправомірними дій та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2021 року ВП № 67592248, постанови про стягнення виконавчого збору від 18.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67592248, постанови від 18.11.2021 року про розмір мінімальних витрат № 67592248, постанову від 18.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67592248 про арешт майна боржника, постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67600627, постанови від 19.11.2021 року про розмір мінімальних витрат № 67600627, постанови про стягнення виконавчого збору від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67600627, постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67600808, постанови від 19.11.2021 року про розмір мінімальних витрат № 67600808, постанови про стягнення виконавчого збору від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67600808.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що оскаржувані постанови є необґрунтованими та безпідставними, вказує, що виконавчі листи були видані на підставі ухвал Теребовлянського районного суду Тернопільської області, які винесені про накладення грошового стягнення на потерпілого при розгляді кримінального провадження в справі 606/3277/19 про обвинувачення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ст.. 126 КК України. Заявник вважає, що грошові стягнення на нього накладені безпідставно, внаслідок таких дій було заявлено відвід суду. Виконавець відрив виконавчі провадження в порушення строків передбачених ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в матеріалах виконавчого провадження відсутні виклики ОСОБА_1 до державного виконавця. Також заявник вказує на протиправність винесення постанови про накладення арешту на майно. Посилаючись на норми ст. ст. 4, 447 ЦПК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» просив задоволити його вимоги.
Ознайомившись, перевіривши та оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно достатті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в
Згідно статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.
Суддею встановлено, що Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2021 року на потерпілого ОСОБА_1 накладено грошове стягнення за неприбуття на виклик суду в розмірі 2 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 4758 грн., на виконання вказаної ухвали, 17 листопада 2021 року видано виконавчий лист, 15 червня 2021 року на потерпілого ОСОБА_1 накладено грошове стягнення за неприбуття на виклик суду в розмірі 2 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 4758 грн., на виконання вказаної ухвали, 17 листопада 2021 року видано виконавчий лист. Інших ухвал та виконавчих листів до матеріалів скарги не долучено.
18.11.2021 року державним виконавцем Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Пятковським В. І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2021 року ВП № 67592248, постанову про стягнення виконавчого збору від 18.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67592248, постанову від 18.11.2021 року про розмір мінімальних витрат № 67592248, постанову від 18.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67592248 про арешт майна боржника. Інших постанов державного виконавця на які посилається ОСОБА_1 до матеріалів скарги не долучено.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»(далі Конвенція).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗаконупідлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.
Частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, імперативною нормою - частиною другоюстатті 74 Закону №1404-VIIIзакріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України). Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України). Право на звернення за правилами цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого згідно з ЦПК України, та його примусовим виконанням відповідним органом. У разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження (частина третя статті 535 КПК України).
Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 КАС України).
Оскарження учасником виконавчого провадження (боржником) дій державного виконавця з примусового виконання ухвали слідчого судді, постановленої у кримінальному провадженні, та постанови державного виконавця про арешт майна боржника, винесеної на виконання цієї ухвали, має відбуватися за правилами адміністративного судочинства, оскільки ні КПК України, ні ЦПК України не встановлюють іншого порядку судового оскарження цих дій і постанови.
Враховуючи вищенаведене, оскарження дій державного виконавця з примусового виконання ухвали, винесеної в порядку кримінального судочинства має відбуватися за правилами адміністравтиного судочинства.
Згідно пункту 1 частини 1статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Із змісту скарги вбачається, що боржником у виконавчому провадженні оскаржуються дії державного виконавця з примусового виконання ухвали, винесеної в порядку кримінального судочинства та дії пов`язані з визначенням розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.
За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Пятковського Василя Івановича та скасування постанов.
На підставі наведеного, керуючись статтями186,260,261,352-354,447 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,
Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) Пятковського Василя Івановича та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2021 року ВП № 67592248, постанови про стягнення виконавчого збору від 18.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67592248, постанови від 18.11.2021 року про розмір мінімальних витрат № 67592248, постанову від 18.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67592248 про арешт майна боржника, постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67600627, постанови від 19.11.2021 року про розмір мінімальних витрат № 67600627, постанови про стягнення виконавчого збору від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67600627, постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67600808, постанови від 19.11.2021 року про розмір мінімальних витрат № 67600808, постанови про стягнення виконавчого збору від 19.11.2021 року у виконавчому провадженні № 67600808.
Роз`яснити заявнику право на звернення з відповідним позовом на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства України до Тернопільського окружного адміністративного суду.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.
Суддя І.Б. Марціцка