20.12.2021 Єдиний унікальний номер 205/9012/21
Єдиний унікальний номер судової справи:205/9012/2021
Номер провадження: 2/205/3475/2021
20 грудня 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчана Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2015 року. Від шлюбних стосунків мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що з січня 2021 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, між ними втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Вважаючи примирення та подальше збереження сім`ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 , користь, аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення сином повноліття.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк подав відзив на позовну заяву.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві названа сторона зазначає про повне підтримання позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за її відсутності.
Відповідач також подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві названа сторона зазначає про повне визнання позову, та просить здійснити розгляд справи за його відсутності.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 25 грудня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 656, та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Судом також встановлено, а сторонами визнано, що шлюбні стосунки між ними припинені з січня 2021 року.
Матеріалами справи підтверджено, що сторони від сумісного подружнього життя мають малолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших дітей, крім вказаного сина сторони не мають.
Судом також встановлено, а сторонами визнано, що на час розгляду даної справи дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні.
Доказів наявності аліментних зобов`язань відповідача перед іншими особами суду не надано. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.
Оскільки сторона позивача наполягає на фактичному припиненні шлюбних відносин та неналежному виконанні відповідачем свого законодавче закріпленого обов`язку щодо утримання дитини, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу суду зазначає про наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Як вбачається з ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті.
Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин.
Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволеню в цій частині у його повному обсязі.
Відповідно до приписів до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу залишити прізвище відповідача, яке є в неї з моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: « ОСОБА_4 ».
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів суд ухвалює рішення про наступне.
Судом також встановлено, а сторонами не спростовувалось, що вказаний спільна дитина сторін проживає саме разом із позивачем.
У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.
У роз`ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.
В даному випадку суд виходить з того, що відповідач не відноситься до категорії непрацездатних осіб, має можливість самостійно визначати обсяг забезпечення себе роботою та відповідно отримання доходів від такої роботи, інших осіб на утриманні не має.
За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, розмір витрат, які несе позивач на утримання сина, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, та беручи до уваги ту обставину,що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд визначає розмір аліментів на дитину з батька у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання, та вимог закону, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання сина та до його повноліття, починаючи з 13 жовтня 2021 року, оскільки відповідач, будучи, батьком зобов`язаний матеріально утримувати сина.
Також, за вищевказаних обставин та вимог матеріального закону, суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Згідно ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з вимогами ч.1 статті 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача за позовні вимоги про розірвання шлюбу.
Окрім цього, у зв`язку з тим, що позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, а саме за позовну вимогу про стягнення аліментів, то в силу ст.141 ЦПК України, судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 908 грн. 00 коп. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 55, 105, 110-114, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 141, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.
2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що був зареєстрований 25 грудня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 656.
3. Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище, яке є в неї з моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: ОСОБА_4 ».
2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), починаючи з 13 жовтня 2021 року.
3. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
5. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати по справі за позовні вимоги про розірвання шлюбу у вигляді судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.
6. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по справі за позовні вимоги про стягнення аліментів у вигляді судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. на користь держави.
Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан