Справа № 354/1215/20
Провадження по справі № 2/354/324/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17 серпня 2020 року відповідач, керуючи гужовим транспортом(возом) без номерного знаку по вул. Грушевського в с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області, при виїзді з вул. М. Кулика не надав переваги в русі транспортному засобу марки Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, який рухався по вул. Грушевського та допустив зіткнення із ним, внаслідок чого автомобіль та гужовий транспорт отримали механічні пошкодження. Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.127 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Оскільки належний йому автомобіль в результат ДТП отримав механічні пошкодження та потребує ремонту завдану йому матеріальну шкоду він оцінює у розмірі 100000 грн. та просить стягнути з відповідача на підставі ст.1166 ЦК України, оскільки у добровільному порядку останній відшкодувати її відмовляється. Також вказав, що у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу йому була завдана моральна шкода, він переніс глибоке потрясіння, порушився його психологічний стан та сон, склалися напружені стосунки у сім`ї, оскільки у період карантину він був обмежений у пересуванні, позбавлений можливості відвідати своїх дітей, які проживають у Республіці Молдова. Окрім цього, відсутність автомобіля у гірській місцевості створює значні незручності у щоденному побуті, він змушений був просити сусідів про допомогу щоб привезти продукти харчування із магазину чи придбати ліки. Також відповідач протягом тривалого часу обіцяв йому добровільно відшкодувати завдану шкоду, однак в подальшому відмовився від своїх обіцянок. У зв`язку із вищенаведеним він оцінює розмір завданої йому моральної шкоди у сумі 50000 грн. та просить стягнути її з відповідача, а також понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 11 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

01 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому вказав, що позов ОСОБА_1 не визнає та просить у його задоволенні відмовити у повному обсязі. Зазначив, що твердження позивача про те, що він є власником транспортного засобу марки Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 є неправдивим та не підтверджене належними доказами, оскільки долучене до позовної заяви свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 06 червня 2014 року видане у Республіці Молдова на ім`я ОСОБА_1 , а тому оскільки позивач є громадянином України, він не може бути власником зазначеного транспортного засобу. Також позивач надав копію посвідчення водія на ім`я Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 Республіка Молдова, видане 07 вересня 1998 року, а отже авін керував транспортним засобом без відповідних документів на право керування. Позивач оцінює завдану матеріальну шкоду у розмірі 100000 грн., однак ним не наведено переліку пошкоджень, які завдані автомобілю в результаті ДТП. Крім того, враховуючи, що позивач не має будь якого відношення до автомобіля, який належить громадянину Республіки Молдова і яким керував також громадянин даної держави, тому і моральна шкода позивачу не завдана. Зазначив, що ним були направлені відповідні запити у поліцію з метою встановлення особи позивача та до Галицької митниці Держмитслужби України щодо отримання інформації про перетин кордону України ОСОБА_1 та ввезення на митну територію України автомобіля Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 . Також просить постановити окрему ухвалу у порядку ст.. 260 ЦПК України, оскільки при вирішенні спору було виявлено порушення законодавства, а матеріали справи подані до суду з явними порушеннями кримінального, адміністративного та митного законодавства.

23 березня 2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що законність обґрунтування позовних вимог у повній мірі викладена у позовній заяві та підтверджена доданими до позову матеріалами. Твердження відповідача про допущені ним порушення законодавства України не підтверджені жодними документами.

Ухвалою суду від 18 травня 2021 року у вказаній справі призначено судову авто товарознавчу експертизу на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

19.08.2021 року до суду надійшов висновок судової авто товарознавчої експертизи №1483/21-28 від 12 серпня 2021 року у зв`язку із чим ухвалою суду від 06 вересня 2021 року провадження у даній справі було поновлено.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що він є законним володільцем автомобіля, а його посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля є дійсними. Вказав, що ОСОБА_2 17 серпня 2020 року у темну пору доби, керуючи гужовим транспортом у нетверезому стані, без будь-яких освітлювальних знаків несподівано виїхав перед ним з бокової вулиці на головну дорогу, а тому він жодним чином не міг уникнути даної ДТП. В результаті ДТП його автомобіль отримав значні механічні пошкодження, які викладено у висновку експерта. На даний час він автомобіль не відремонтував у зв`язку із відсутністю коштів, та подав відповідне повідомлення на митницю про ДТП, а в подальшому буде змушений перемістити даний транспортний засіб через митний кордон на територію Республіки Молдова. Зазначив, що на момент ДТП його відповідальність була забезпечена страховим полісом «Зелена картка», який забезпечує відшкодування збитків третім особам при настанні страхового випадку, винуватцем якого був водій вписаного в договір транспортного засобу. Вважає, що розмір збитків визначений у висновку експерта є недостатнім для покриття завданої шкоди, а тому просить стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі 100000грн. В обґрунтування завданої моральної шкоди зазначив, що в результаті пошкодження автомобіля його сім`я була поставлена у скрутне становище, оскільки він живе у селі, у гірській місцевості, а тому протягом усього часу виникають проблеми із забезпеченням продуктами, ліками, поїздом до медзакладу, вони із дружиною тривалий період часу позбавлені можливості виїхати у Республіку Молдова, де проживають їхні діти та онуки, ці обставини зумовили напружені стосунки у сім`ї, змусили його докладати додаткових зусиль для організації свого побуту, захисту своїх порушених прав, враховуючи також існуючі карантинні обмеження, а тому вважає, що визначений ним розмір моральної шкоди є обґрунтованим та співмірними із перенесеними ним душевними стражданнями та хвилюваннями.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день час розгляду справи належно повідомлявся.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2020 року відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченних ст..124, ч.4 ст.127 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Як вбачається із постанови, 17 серпня 2020 року о 21 год. 08 хв. ОСОБА_2 керуючи гужовим транспортом(віз) без номерного знаку по вул. Грушевського в с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, при виїзді з вул. М.Кулика, в порушення вимог п.10.2 ПДР України, не надав переваги в русі транспортному засобу марки Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул. Грушевського, та допустив зіткнення із ним. В результаті ДТП транспортний засіб та гужовий транспорт отримали механічні пошкодження

У відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданого у Республіці Молдова власником автомобіля марки Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску є позивач ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Яремчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області №3698 від 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 , житель м. Кишинів, Республіка Молдова, 17 серпня 2020 року керуючи транспортним засобом марки Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 в с. Микуличин по автодорозі сполученням Львів-Мукачево-Н-09 став учасником ДТП, яке трапилось з вини ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Вказана подія зареєстрована в Яремчанському ВП ГУНП в ЄО №3198 від 17 серпня 2020 року.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №1483/21-28 від 12 серпня 2021 року, вартість матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 , в результаті ДТП, що мала місце 17 серпня 2020 року на дату проведення експертизи із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля може складати 45692,03 грн. Визначити ринкову вартість автомобіля Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 , станом на момент його пошкодження під час ДТП 17 серпня 2020 року не представилось можливим. Ринкова вартість автомобіля Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 станом на дату проведення експертизи із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля може складати 45692.03 грн.

Як зазначено у мотивувальній частині висновку експерта довідкова ціна КТЗ, що був у користуванні, відповідного строку експлуатації, згідно з інтернет-джерелами станом на дату оцінки вказану в ухвалі суду відсутня та встановити її не надалось можливим в зв`язку із відсутністю такої інформації в довідкових джерелах. При огляді встановлено, що автомобіль Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 має пошкодження ударного характеру у передній частині та задній частині для усунення яких потрібен відновлювальний ремонт, зокрема пошкоджено: передній бампер, капот, фари, елементи системи охолодження, ліве та праве переднє крило, передню замикаючу балку, елементи підкапотного простору, вітрове скло, дах, заднє скло, праве дзеркало заднього виду. Вартість відновлювального ремонту станом на дату проведення експертизи складає 189230,17 грн.

Як встановлено судом з пояснень позивача, на момент ДТП відповідальність власника автомобіля марки Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 була забезпечена страховим полісом «Зелена картка» який є обов`язком під час виїзду на автомобілі в одну з країн, які являються членами міжнародної системи автомобільного страхування «Green card».

Відповідно до п.п.8,9 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно із ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Загальне правило відшкодування шкоди закріплено у ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Загальні правила відшкодування шкоди діють для володільців джерела підвищеної небезпеки у разі завдання їм шкоди при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

Так, згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Однак, у випадку, коли школа завдана внаслідок взаємодії джерела підвищеної небезпеки та іншого об`єкта, що не відноситься до джерела підвищеної небезпеки, то застосуванню підлягають положення статті 1187 ЦК України, які є спеціальними відносно загального правила.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду незалежно від вини, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Для вибору правової норми, що підлягає застосуванню у цій справі, необхідно визначити, чи відноситься керування гужовим возом діяльністю джерела підвищеної небезпеки.

Поняття джерела підвищеної небезпеки закріплено у ст.1187 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Як роз`яснено у п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Гужовий транспортний засіб, запряжений конем, не відповідає наведеним характеристикам (неможливість повного контролю з боку людини, наявність шкідливих властивостей, велика ймовірність завдання шкоди), тому не є джерелом підвищеної небезпеки.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй ухвалі від 10 листопада 2010 року у справі № 6-8797св10 та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 січня 2019 у справі № 274/4882/17-ц.

Отже, зіткнення автомобіля з гужовим транспортним засобом, запряженим конем, не може бути кваліфіковано як взаємодію двох джерел підвищеної небезпеки, тому до правовідносин, що виникли між сторонами у справі не підлягають застосуванню норми ст.1187 ЦК України.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди, а позивачі повинні доводити лише наявність шкоди та її розмір.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на них поширюється режим речі, а правила поводження з тваринами встановлюються законом.

У ст.9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання. А також ця особа та особа, яка супроводжує домашню тварину зобов`язана забезпечити безпеку сторонніх людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою, крім того фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.4 ст.12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 281/618/15-ц.

Відповідно до п.7.8 ПДР особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобов`язані виконувати вимоги інших пунктів цих Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Постановою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2020 року, яка в апеляційному порядку не оскаржувалась і набрала законної сили 17 жовтня 2020 року, доведено винуватість відповідача у скоєнні ДТП, яка мала місце 07 серпня 2020 року, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу транспортний засіб марки Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 , а відтак судом встановлено наявність причинного зв`язку між його діями і заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно роз`яснень, викладених у п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Сума матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 згідно із висновком судової експертизи № 1483/21-28 від 12 серпня 2021 року становить 45692,03 грн.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, виходячи із принципу диспозитивності, враховуючи те, що відповідачем не подано будь-яких належних та достатніх доказів на обгрунтування своїх заперечень та не доведено, що завдана позивачу шкода заподіяна не з його вини, а внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача завданої 45692,03 грн. грошового відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, враховуючи те, що згідно експертного дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості значно перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження.

Позивачем заявлено також вимогу про стягнення на його користь грошового відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи те, що судом встановлений той факт, що саме з вини водія відповідача пошкоджено належний позивачу транспортний засіб Hyundai Trajet номерний знак НОМЕР_1 , очевидним є те, що останній зазнав негативних переживань та емоцій від пошкодження даного майна внаслідок протиправних дій відповідача.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування, суд враховує характер, тривалість та обсяг моральних страждань позивача з приводу пошкодження належного йому майна, істотність вимушених змін, що настали в житті ОСОБА_1 , який протягом тривалого періоду часу позбавлений можливості експлуатувати транспортний засіб проживаючи у населеному пункті у гірській місцевості, змушений був затрачати свій час і докладати додаткові зусилля для організації побуту своєї родини, відновлення порушеного права, що викликало у нього душевні хвилювання, неспокій, спричинило моральну напругу у сім`ї та спілкуванні із близькими, а тому виходячи із вимог розумності, добросовісності та справедливості, оцінює завдану позивачу моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

У відповідності до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Із врахуванням наведеного, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 45692,03 грн. завданої матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 5000 грн. грошового відшкодування завданої моральної шкоди.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає сплачений судовий збір у сумі 667,12 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог та 3432, 20 грн. витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 45692(сорок п`ять тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 03 коп. грошового відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 5000(п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 667(шістсот шістдесят сім) гривень 12 коп. сплаченого судового збору та 3432(три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 20 коп. витрат за проведення експертизи.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Повне рішення суду складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий суддя: Т.Л. Ваврійчук