Дата документу 20.12.2021 Справа № 2-1095/11
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 2-1095/11 Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Провадження №22-з/807/274/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

20 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

розглянувши без повідомлення сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРІНТ» в особі представника Кошман Оксани Петрівни про виправлення описки в постанові Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 2-1095/11 (провадження № 22-ц/807/245/21), за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника адвоката Кісь Лариси Сергіївни на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції Публічного Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2020 року адвокат Кісь Л. С. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника, адвоката Кісь Л.С. залишено без задоволення, ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року у цій справі залишено без змін.

23 листопада 2021 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ТОВ «ФОРІНТ» в особі представника Кошман О.П. про виправлення описки в постанові Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 2-1095/11 (провадження № 22-ц/807/245/21).

Вказала, що в резолютивній частині судового рішення зазначено про можливість його оскарження до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Разом з тим, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України вказане судове рішення не входить до переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку, після їх перегляду в апеляційному порядку. Просила виправити описку в третьому реченні резолютивної частини судового рішення та викласти його в наступній редакції: «Постанова оскарженню не підлягає».

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2021 року з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області витребувана вищезазначена справа, яка надійшла до суду апеляційної інстанції 10 грудня 2021 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 грудня 2021 року ухвалено питання про виправлення описки в постанові Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 2-1095/11 (провадження № 22-ц/807/245/21) призначити до розгляду на 17 грудня 2021 року, без повідомлення учасників справи.

У період з 15 грудня 2021 року по 16 грудня 2021 року включно суддя Запорізького апеляційного суду м. Запоріжжя Маловічко С.В., яка входить до складу колегії суддів у цій справі, перебувала у відпустці.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява про виправлення описки в постанові Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.ст. 2,17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.352 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Відповідно до п.25 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала суду щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Водночас ст.389 ЦПК України мстить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із ч.1 ст. 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, тлумачення п.25 ч.1 ст.353 ЦПК України та ч.1 ст.389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвали про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у касаційному порядку не передбачено.

За таких обставин, ухвала Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 жовтня 2020 року про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (п. 25 ч.1 ст. 353 ЦПК України) після її апеляційного перегляду не підлягає касаційному оскарженню.

Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №753/23412/17 (провадження №61-44581 сво18).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наявні передбачені процесуальним законом підстави для виправлення описки в постанові Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року, оскільки, приймаючи дану постанову, апеляційний суд у резолютивній частині постанови допустив описку, помилково зазначивши про можливість її оскарження в касаційному порядку, що не відповідає п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України, згідно якої постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції щодо відмови у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (п.25 ч.1 ст.353 ЦПК України) не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у резолютивній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року допущено описку, яка підлягає виправленню.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії», від 20 лютого 2014 року, заява №26746/05).

Керуючись ст. ст. 260,261,269,381,389 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРІНТ» в особі представника Кошман Оксани Петрівни про виправлення описки в постанові Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 2-1095/11 (провадження № 22-ц/807/245/21) - задовольнити.

Виправити описку в резолютивній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 2-1095/11 (провадження № 22-ц/807/245/21), виклавши останній абзац резолютивної частини постанови наступного змісту:

«Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно з п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України».

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С. Маловічко С.В.