Справа № 629/863/21
Провадження № 2/629/565/21
УХВАЛА

23.02.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Підприємства споживчої кооперації «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза» про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Підприємства споживчої кооперації «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза» про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, позовна заява не відповідає наголошеній вище вимозі цивільного процесуального законодавства.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

Згідно вимог вказаної вище постанови оцінка об`єкта для цілей оподаткування здійснюється суб`єктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у складі яких працює хоча б один оцінювач, який отримав кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», хоча б за однією із спеціалізацій у межах напрямку «1 Оцінка об`єктів у матеріальній формі» і напряму «2 Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності».

Доказів вартості майна позивачами до позовної заяви не додано.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати і розмір судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».

У відповідності до абз. 2 пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, застосовується ставка судового збору, яка становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, позивачі мають визначитися з ціною позову майнового характеру, яка повинна відповідати дійсній ринковій вартості майна на момент подання позову, та сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

Також згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві не наведено відомостей про склад спадкового нерухомого майна, що відображається у технічному паспорті. Суд позбавлений можливості достовірно встановити належний технічний стан нерухомого майна, та відповідність станом на момент розгляду справи технічної документації правовстановлюючим документам.

Позивачами в позовні заяві зазначено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 був набутий ОСОБА_3 . Проте з долученої до матеріалів позову копії виписки з протоколу засідання місцевого комітету профспілки робітників споживчої кооперації Лозівської міжрайбази від 13.03.1963 року вбачається, що за ОСОБА_3 закріплено квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . В зв`язку з чим вбачається розбіжність щодо адреси спірного майна, яку необхідно усунути.

Відповідно до п. 23 постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У своїй позовній заяві позивачі вказують, що при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на спірний житловий будинок нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину , оскільки право власності на житловий будинок не було зареєстровано спадкодавцем ОСОБА_4 відповідно до норм діючого законодавства. Однак докази такого звернення спадкоємців до нотаріуса та відмови у вчиненні нотаріальних дій у матеріалах позовної заяви відсутні.

Тому, для захисту своїх прав у суді позивачам слід надати письмову відмову нотаріуса у вчиненні відповідної нотаріальної дії з оформлення права на спадщину спірний житловий будинок.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідачами у справах про визнання права власності у порядку спадкування за законом є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При зверненні до суду позивачами не враховані і роз`яснення листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 де зазначено, що: «відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно».

Зі змісту позовної заяви вбачається, що мати позивачів ОСОБА_5 від прийняття спадку відмовилася на їх користь, однак остання не залучені до участі у справі у якості третьої особи, що може вплинути на її права.

В той же час, виклавши обставини справи, позивачі зазначили відповідачем по справі ПСК «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза», проте не обґрунтували яким чином останнє оспорює право позивачів на спірний житловий будинок, які права та обов`язки відносно спадкового майна виникають у ПСК «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза».

Згідно з частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивачів на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачам у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст.ст.185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Підприємства споживчої кооперації «Лозівська торгівельно-виробнича міжрайбаза» про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачами ухвали.

Роз`яснити позивачам, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Смірнова