Справа № 212/8170/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Новікової В.В., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, -

встановив:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, а саме просила встановити факт, що вона перебувала на утриманні ОСОБА_2 з 20.09.1990 року до 24.06.2020 року. Мотивуючи свою заяву тим, що проживала з 1990 року з ОСОБА_2 , а з 06 травня 2011 року перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі та до його смерті, яка мала місце у червні 2020 року. ЇЇ чоловік був пенсіонером та отримував пенсію в розмірі 4 700 грн., а вона отримувала пенсію 1638 грн., отже весь час вона перебувала на його утриманні. Після смерті чоловіка вона звернулася до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ з питання оформлення пенсії по втрати годувальника, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що необхідно було надати довідку про постійне проживання з чоловіком. Зазначила, що встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні її покійного чоловіка ОСОБА_2 їй необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.11.2020 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження.

На адресу суду 23 листопада 2020 року з ГОЛОВОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ надійшов відзив на заяву, в якому просили розгляд справи проводити без участі їх представника та при вирішенні рішення врахувати їх заперечення, які викладені письмово.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність.

Свідок ОСОБА_3 подав через канцелярію письмову заяву в якій підтвердив, що його батько проживала з 1990 року заявницею та до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони з братом мешкали разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 .

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06 травня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого ЖОВТНЕВИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ КРИВОРІЗЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, актовий запис № 243 (а.с. 10).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 65 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , виданого ПОКРОВСЬКИМ РАЙОННИМ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ПІВДЕННО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М.ДНІПРО), актовий запис № 987 ( а.с. 15).

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до ГОЛОВОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника ( а.с. 19).

Однак, заявниці ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з ненаданням довідки про сумісне проживання з померлим ОСОБА_2 , отже не вбачається підстав відповідно до норм пенсійного законодавства виконати перерахунок пенсії, що підтверджується листом ГОЛОВОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ( а.с. 20).

З 20 вересня 1990 року по 24.06.2020 року ОСОБА_1 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , що підтверджується актом про фактичне проживання від 09.07.2020 року, посвідченого директором ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» ОСОБА_4 ( а.с. 18).

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 1403 від 26.06.2020 року місцем смерті ОСОБА_2 зазначено адресу: АДРЕСА_1 ( а.с. 16-17).

ОСОБА_1 перебуває на обліку у КРИВОРІЗЬКОМУ ПІВНІЧНОМУ ОБ`ЄДНАНОМУ УПРАВЛІННЯ УПФ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ і отримує пенсію за віком. Загальний розмір пенсії за період з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року складає 9 976 грн., з серпня 2020 року розмір пенсії становить 1712 грн. ( а.с. 11).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 за період 1 кварталу по 2 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня ( а.с. 22).

Відповідно до довідки № 895 від 07.09.2020 року, виданою ПОКРОВСЬКИМ ВІДДІЛОМ ОБСЛУГОВУВАННЯ ГРОМАДЯН В М. КРИВИЙ РІГ (СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР) УПРАВЛІННЯ ОБСЛУГОВУВАННЯ ГРОМАДЯН ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, ОСОБА_1 станом на 07.09.2020 року ніякої допомоги та компенсацій не отримує (а.с. 23).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так, суд погоджується з посиланням заявниці, що одержання нею пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Однак, як вбачається з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Цей висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 , останній отримував пенсію в значно більшому розмірі ніж дружина, сплачував комунальні послуги та купував продукти харчування. Так, пенсія заявниці на березень 2020 року становила 1638 грн. (а.с. 4), а померлого за той же період 4 299,95 грн. (а.с. 67 зворт. бік). Таким чином співвідношення становить 38,09% (1638/4299,95*100). Вказана пропорція релевантна і до інших періодів (а.с. 4; а.с.59-66).

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов висновку про можливість частково задоволення заяви.

Визначаючи період перебування на утриманні померлого чоловіка, позивачка вказує період починаючи з 20 вересня 1990 року, жодним чином не аргументуючи, чому початок вказаного періоду не співпадає із моментом укладення шлюбу, який було зареєстровано 06.05.2011 року.

Відповідно до положень ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З урахуванням наведених норм, суд дійшов висновку, що законодавством в сфері пенсійного забезпечення не передбачено право переходу на пенсію по втраті годувальника чоловіка/жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Таким чином, заявлені факти можуть бути встановлені з 06.05.2011 року.

Керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ст.ст. 12, 79-81, 258-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні - задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на утриманні ОСОБА_2 з 06 травня 2011 року по 24.06.2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2021 року.

Суддя: І. Б. Чайкін