П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року

м. Рівне

Справа № 564/2525/19

Провадження № 22-ц/4815/1256/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Боймиструка С. В.

секретар судового засідання Ковальчук Л. В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 червня 2021 року у складі судді Штогуна О. С., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 25 червня 2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, 02 березня 2019 року, приблизно 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі північний під`їзд до м. Рівне, зі сторони м. Сарни у напрямку м. Рівне, на 0 км. + 200 м., що в межах Рівненського району Рівненської області, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» модель «Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві приватної власності та перебував під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вказаній автодорозі, зі сторони м. Рівне у напрямку м. Сарни. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а водій автомобіля «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав тілесні ушкодження. Відповідно до висновку експертного дослідження від 29 березня 2019 року №13/19 матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Volkswagen» модель «Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при зазначеній ДТП складає 284 375 грн. 92 коп. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода трапилась з вини водія автомобіля «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5258729 в ПАТ «Страхова компанія «Еталон».

19 серпня 2019 року позивач звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» для отримання страхового відшкодування. 17 вересня 2019 року ПАТ «Страхова компанія «Еталон» прийняла рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної вищевказаною ДТП. На момент звернення із позовом до суду відповідач ОСОБА_2 заподіяну шкоду не відшкодував. Відмову ПАТ «Страхова компанія «Еталон» у здійсненні страхового відшкодування позивач вважає безпідставною та такою, що порушує її право на отримання такого відшкодування. Просила суд стягнути на її користь: 1) з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» суму страхового відшкодування матеріальної шкоди в межах ліміту відповідальності визначеного полісом №АМ/5258729 у розмірі 99000 грн. 00 коп.; 2) з ОСОБА_2 суму матеріальних збитків заподіяних в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 185 375 грн. 92 коп..

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 15 червня 2021 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування матеріальної шкоди в межах ліміту відповідальності визначеного полісом №АМ/5258729 у розмірі 99 000 гривень 00 копійок. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: 990 гривень 00 копійок судового збору, 5000 гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором та обґрунтоване належними і достовірними доказами, здобутими в ході розгляду справи, що такий обов`язок відповідачем як страховиком дотриманий не був.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ПАТ «Страхова компанія «Еталон» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечу правомірність посилання суду в оскаржуваному рішенні на повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке подавалося ОСОБА_4 до страхової компанії та лист голови правління ПАТ «Страхова компанія «Еталон» як на доводи законності позовних вимог. Додає, що ці документи судом взагалі не досліджувалися, і в матеріалах справи вони також відсутні. Доводить, що висновок суду про те, що ОСОБА_4 виконала свої обов`язки і відповідно до вимог закону звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» з письмовим повідомленням., де зазначила свою адресу листування, місцезнаходження свого транспортного засобу та надала його для огляду представнику страховика є хибним. Пояснює, що позивачка звернулася з повідомленням про подію до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» 18.09.2019 року, і цього ж для автомобіль «Volkswagen» модель «Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був наданий представнику страховика для огляду. Зазначає, що в процесі цього огляду було встановлено, що автомобіль надано вже у відновленому стані, без слідових ознак контакту із транспортним засобом «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що, в свою чергу, призвело до неможливості страховика встановити та перевірити належним чином причини та обставини настання ДТП, а також розмір заподіяної шкоди. Щодо посилання сторони позивача на експертний висновок зазначає, що на замовлення ОСОБА_1 було проведене автотоварознавче дослідження, за результатами якого було складено Висновок експертного дослідження від 29.03.2019 року № 13/19. Вважає його неналежним доказом, оскільки відсутні відомості про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Стверджує, що оскільки позивачкою не збережене пошкоджене майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, чим позбавлено останнього можливості провести огляд пошкодженого транспортного засобу, здійснити фотозйомку пошкоджень, встановити обставини ДТП та здійснити розрахунок (оцінку) завданої шкоди, в силу п.п.37.1.13 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник ОСОБА_1 адвокат Денисюк Оксана Іванівна вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 02 березня 2019 року приблизно 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі північний під`їзд до м. Рівне, зі сторони м. Сарни у напрямку м. Рівне, на 0 км. + 200 м., що в межах Рівненського району Рівненської області, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_3 , та рухався по вказаній автодорозі, зі сторони м. Рівне у напрямку м. Сарни Рівненської області. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень, а водій автомобіля марки «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав тілесні ушкодження.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2019 року водія автомобіля марки «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 11 вересня 2018 року марки «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване за ОСОБА_4 , а право власності на автомобіль марки марки «Volkswagen» моделі «Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване за ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 23 січня 2019 року.

Згідно висновку експертного дослідження №13/19 від 29 березня 2019 року та висновку експерта №3.3.Т-185/20 від 06 жовтня 2020 року, вартість матеріального збитку завданого власнику марки «Volkswagen» моделі «Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 02 березня 2019 року, складає 284 375 грн. 92 коп. (а.с. 21-25, 185-201).

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована ПАТ «Страхова компанія «Еталон», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5258729 від 11 вересня 2018 року, згідно якого розмір страхового відшкодування шкоди майну становить 100 000 грн. 00 коп., розмір франшизи 1 000 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

19 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Еталон» для отримання страхового відшкодування.

17 вересня 2019 року ПАТ «Страхова компанія «Еталон» прийняло рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ДТП.

Така відмова страхової компанії зумовила звернення позивачки до суду із цим позовом.

Відмовляючи ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, ПАТ «Страхова компанія «Еталон» виходила з того, що заявниця не виконала своїх обов`язків по збереженню пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилось одразу після ДТП до моменту його огляду страховиком, що унеможливило встановлення страховиком факту дорожньо-транспортної пригоди, причин та обставини її настання, розміру заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 33.1.4. та п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно до листа голови правління ПАТ «Страхова компанія «Еталон» №01-04-14849 від 14 лютого 2020 року, власник транспортного засобу марки «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 дотримала своїх передбачених п. 33.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язків, у встановлений триденний строк з дня настання ДТП письмово повідомивши ПАТ «Страхова компанія «Еталон» про дорожньо-транспортну пригоду, зазначивши відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Разом з тим, ПАТ «Страхова компанія «Еталон», отримавши повідомлення ОСОБА_4 про ДТП, час та місце її скоєння, її учасників, будучи повідомленою про необхідність огляду пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в десятиденний термін з моменту отримання повідомлення не провела такого огляду.

На вимогу ОСОБА_1 такий огляд був проведений відповідачем 19 серпня 2019 року.

Наведені обставини спростовують покликання апеляційної скарги на те, що позивачкою не було дотримано вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про обов`язковість збереження майна в стані, в якому те знаходилося одразу після ДТП, і покликання на це як на підставу відмови у виплаті страхового відшкодування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.1ст. 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

ПАТ «Страхова компанія «Еталон» не надало жодних доказів того, що отримавши зазначене повідомлення від власника транспортного засобу марки «ВАЗ» модель «21093», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , воно вживало заходів з метою огляду пошкодженого майна автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Touareg», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , і що огляд ним не було здійснено з вини власника такого майна.

Таким чином, на момент його огляду позивач ОСОБА_1 в силу положень абзацу 2 п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була звільнена від обов`язку збереження пошкодженого майна у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд також враховує, що постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2019 року, якою встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, її причини і обставини настання, та відповідні висновки експертів, які встановлюють розмір заподіяної шкоди майну позивача, повністю спростовують посилання ПАТ «Страхова компанія «Еталон» на те, що невиконання позивачем своїх обов`язків, щодо збереження пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП до моменту його огляду страховиком, унеможливило встановлення страховиком факту дорожньо-транспортної пригоди, причин та обставин її настання, розміру заподіяної шкоди.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів (принцип диспозитивності). Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Наведені обставини справи в сукупності з нормами закону, якими вони врегульовані, вказують на безпідставність відмови ПАТ «Страхова компанія «Еталон» у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої в результаті ДТП, яка мала місце 02 березня 2019 року, у зв`язку з чим така страхова виплата підлягає стягненню в судовому порядку в розмірі ліміту відповідної страхової виплати передбаченої Полісом №АМ/5258729 за вирахуванням суми франшизи, тобто в розмірі 99 000 грн. 00 коп..

За таких обставин, апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржуване рішення постановлене місцевим судом з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 15 червня 2021 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий Н. М. Ковальчук

Судді: С. О. Гордійчук

С. В. Боймиструк