Справа № 589/5414/19
Провадження № 2/589/204/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Лєвші С.Л.,

з участю: секретаря судового засідання Новик О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Матеко Л.А.,

позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача адвоката Солдаткіна С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шостка Сумської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шосткинська міська державна нотаріальна контора Сумської області

- про встановлення факту батьківства та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_3 , в якому просять:

- встановити факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно позивачів: ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- внести відповідні зміни до актових записів про народження позивачів та записати їх батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визначити позивачам додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом в два місяця кожному окремо після батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що з січня 1984 року мати позивачів ОСОБА_6 почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 . Спочатку мати та ОСОБА_4 проживали у місті Шостка Сумської області, потім переїхали проживати у хутір Гудовщина Каліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, де проживали з 08.05.1984 по 21.05.1987. В подальшому, вони разом переїхали проживати до села Вовна Шосткинського району Сумської області, де проживали до 1989 року. Однак, в зв`язку з тим, що між ними почали виникати непорозуміння, то вони припинили спільне проживання та ОСОБА_4 переїхав проживати до міста Шостка.

Під час спільного проживання ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивачів, та ОСОБА_4 , народилися позивачі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так як ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживали без реєстрації шлюбу, у свідоцтвах про народження позивачів, відомості про батька записано зі слів матері, як ОСОБА_8 , тобто на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Про його смерть позивачам стало відомо від їх матері ОСОБА_6 у 2018 році.

В подальшому при зверненні позивачів до нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , в зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини та не можливістю підтвердження родинних відносин між позивачами та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов, в його обґрунтування послалася на обставини зазначені в позовній заяві. Додатково зазначила, що пам`ятає, як вона, брат - ОСОБА_2 , мати та ОСОБА_4 проживали в м. Шостка, знімали будинок. Як проживали на хуторі ОСОБА_9 пам`ятає смутно була маленька, деякий час проживали у с. Вовна Шосткинського району. Коли їй було років п`ять мати та ОСОБА_4 припинили спільне проживання. Спілкування з ОСОБА_4 після 1989 року виражалось в тому, що він приїздив до них в гості три рази на рік. Приїздив кожного року, вона називала його батьком. Менш стали спілкуватися з 1989 року коли їй було років п`ять. Був такий період коли ОСОБА_4 хотіли посадити до в`язниці, приїздила бабуся і просила документ, який підтверджує проживання його з ними. Бабусю, матір ОСОБА_4 , звали ОСОБА_10 по батькові точно не пам`ятає ОСОБА_11 . ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями, вів аморальний спосіб життя. Дата народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Про смерть ОСОБА_4 стало відомо від матері ОСОБА_6 . ОСОБА_12 сім`єю, разом із ОСОБА_4 немає.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Матеко Л.А. в судовому засіданні позовну заяву підтримала, в її обґрунтування послалася на обставини зазначені в позовній заяві. ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_2 є прямими спадкоємцями першої черги після ОСОБА_4 , але не підтвердили родинні відносини з ним, в зв`язку з чим пропустили строк звернення щодо прийняття спадщини. ОСОБА_3 є двоюрідною племінницею ОСОБА_4 . Після того, як стало відомо у 2018 році про смерть ОСОБА_4 , позивачі по справі звернулися безпосередньо до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про встановлення факту батьківства, яка ухвалою суду від 06.05.2019 була залишена без розгляду, з тих підстав, що у вказаних правовідносинах вбачався спір про право. По суті позовних вимог рішення не приймалося. Після цього, через нетривалий час позивачі звернулися до суду із вищезазначеною позовною заявою уже в рамках позовного провадження про встановлення батьківства та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Це свідчить про те, що позивачі не втратили інтерес з моменту коли тільки узнали про смерть батька, безпосередньо звернулись для захисту своїх оспорюваних прав до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області вже в рамках позовного провадження. У свідоцтвах про народження позивачів запис про батька зроблено зі слів матері, але його ім`я та по батькові записано « ОСОБА_13 », що співпадає з ім`ям та по батькові ОСОБА_4 ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивачів, та ОСОБА_4 проживали разом з 1984 року по 1987 рік у селі Гудовщина, а з 1987 року по 1989 рік у селі Вовна Шосткинського району і в ці періоди народились позивачі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позов, в його обґрунтування послався на обставини зазначені в позовній заяві. Додатково зазначив, що пам`ятає, як був маленький, він разом і сестрою і матір`ю проживали у с. Вовна Шосткинського району, і до них приїздив ОСОБА_4 , який завжди був п`яний. ОСОБА_4 працював на будівництві школи у с. Дубрівка Шосткинського району, а у вільний час забирав його та катав на велосипеді по селу. Коли він вже був дорослий та працював, ОСОБА_4 завжди просив у нього гроші на сигарети. Під час навчання ОСОБА_2 в училищі №13 в місті Шостка, жив у гуртожитку, та часто ходив до ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 , який пропонував жити разом із ним, так як одна половина будинку належала йому (так він казав). Знав рідного брата ОСОБА_4 дядька ОСОБА_14 , який працював на ринку вантажником. Залишав часто ОСОБА_4 гроші на сигарети, хліб передавав через товариша. Останній раз бачив ОСОБА_4 за рік до його смерті.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала. Додатково пояснила, що завжди спілкувались ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , її рідна баба ОСОБА_17 та баба ОСОБА_10 . ОСОБА_18 і ОСОБА_17 - рідні сестри. Всі разом збиралися на свята, спілкувалися. У вільний час доглядала за бабою ОСОБА_10 матір`ю ОСОБА_4 , відвозила її до лікарні, інколи ходила до магазину за продуктами. Ні разу не чула від неї про онуків - дітей ОСОБА_4 . ОСОБА_4 зустрічався з різними жінками, серед них не було жінки на ім`я ОСОБА_19 . У 2016 році померла баба ОСОБА_10 , через півроку помер ОСОБА_4 . Похованням ОСОБА_4 займалася сама.

Представник відповідача адвокат Солдаткін С.Г. в судовому засіданні пояснив, що 29 січня 2015 року ОСОБА_20 , склала заповіт на користь ОСОБА_3 , у якому заповіла останній все своє майно, яке буде належати їй на час смерті. Проживала ОСОБА_20 у АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_20 померла. ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Шостка Сумської області у віці 61 рік помер ОСОБА_4 , який доводився ОСОБА_20 сином. ОСОБА_3 є двоюрідною племінницею померлого ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_3 є спадкоємицею після померлої ОСОБА_20 за заповітом, а після померлого ОСОБА_4 у п`яту чергу за законом. Вона своєчасно, у визначений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. До Шосткинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , більш ніж через два роки після його смерті, звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначивши, що вони є дітьми померлого. Їм було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропущенням строку на подання заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з не підтвердженням родинних відносин між ними та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зазначив, що свідки не підтвердили спільного ведення господарства та спільного бюджету. Родичі ОСОБА_4 ніколи не бачили та ніколи не чули про ОСОБА_6 та її дітей. Відповідач ОСОБА_3 , яка все своє життя спілкувалася з ОСОБА_20 та ОСОБА_4 , численні рази була у них вдома, ніколи не чула і не бачила ОСОБА_6 , та дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Крім того, позивачі також не були знайомі з ОСОБА_3 . Спільні фотографії позивачів з ОСОБА_4 відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із Свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого 22 грудня 1985 року, місце державної реєстрації Каліївська сільська рада Шосткинського району, вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у селі Каліївка Шосткинського району Сумської області, про що у книзі реєстрації актів про народження 22.12.1985 зроблено запис за №7, і його батьками зазначено: батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_6 . (а.с.93)

Із Свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого повторно 09 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління у Сумській області, вбачається, що ОСОБА_21 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 у місті Шостка Сумської області, про що цим Відділом 20.11.1984 складено відповідний актовий запис №1334, і її батьками зазначено: батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_6 . (а.с. 95)

Відповідно до Свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління у Сумській області, ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 24 вересня 2011 року про що в цей день цим Відділом в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №370. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_23 , дружини ОСОБА_23 . (а.с.96)

Із Свідоцтва про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_4 , виданого Шосткинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 08 листопада 2016 року, вбачається, що шлюб між чоловіком ОСОБА_22 і дружиною ОСОБА_1 розірвано, про що 08 листопада 2016 року цим Відділом складено відповідний актовий запис №55. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоюється прізвище: йому ОСОБА_23 , їй ОСОБА_23 . (а.с. 97)

З трудової книжки, серія НОМЕР_5 , виписаної на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вбачається, що остання періодично працювала в місті Шостка та в селі Вовна Шосткинського району Сумської області. (а.с. 98, 99)

Як вбачається, із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №4 сформованого 13 червня 2019 року, відомості про батька дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, як ОСОБА_8 . Мати ОСОБА_6 . Номер актового запису №07 складений виконкомом Каліївської сільської ради Шоскинського району Сумської області 21 грудня 1985 року. (а.с.100)

Як вбачається, із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №4 сформованого 15 травня 2019 року, відомості про батька дитини ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, як ОСОБА_8 . Мати ОСОБА_6 . Номер актового запису №1334 складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління у Сумській області 20 листопада 1984 року. (а.с.101)

Згідно із довідкою №152 виданою Вовнянською сільською радою Шосткинського району Сумської області 24 травня 2019 року, ОСОБА_4 працював та проживав без реєстрації однією сім`єю із ОСОБА_6 , з 21.05.1987 по грудень 1989 року. Разом з ними проживали їх діти ОСОБА_21 та ОСОБА_2 . (а.с.102)

Відповідно до довідок №153, №154 виданих 24 травня 2019 року Вовнянською сільською радою Шосткинського району, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (з 28.10.1985 по 10.12.2003) зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 . З 10 грудня 2003 року ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.104)

Із ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області постановленої 06 травня 2019 року у справі №589/1353/18, вбачається, що заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Шосткинська міська рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_24 , про встановлення факту батьківства залишено без розгляду. В мотивувальній частині ухвали зазначено, що в судовому засіданні було встановлено, що в даній справі вбачається спір про право, оскільки заінтересована особа ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 105)

Із Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 05.07.2019 (реєстраційний номер 174 від 05.07.2019), вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , на належне йому спадкове майно. В мотивувальній частині постанови зазначено, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, а ОСОБА_2 протягом цього строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Крім того, ОСОБА_2 не надано доказів родинних відносин з ОСОБА_4 , що він є його сином, а це суперечить вимогам п.п. 4.2, 4.6, 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. (а.с.106)

Із Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 15.05.2019 (реєстраційний номер 124 від 15.05.2019), вбачається, що ОСОБА_21 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , на належне йому спадкове майно. В мотивувальній частині постанови зазначено, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, а ОСОБА_21 протягом цього строку не подала заяву про прийняття спадщини, вона вважається таким, що не прийняла її. Крім того, ОСОБА_21 не надано доказів родинних відносин з ОСОБА_4 , що вона є його донькою, а це суперечить вимогам п.п. 4.2, 4.6, 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, тому зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена. (а.с.107)

Із листа консультанта Шосткинської міської державної нотаріальної контори Сумської області від 12 грудня 2020 року за №341/02-14 «Щодо надання інформації», вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрита спадкова справа за №168/2017. 06 червня 2017 року двоюрідна племінниця спадкодавця ОСОБА_3 прийняла спадщину за законом, заява за п/н 412. 06 червня 2017 року двоюрідний брат померлого ОСОБА_24 відмовився від прийняття спадщини за законом на користь двоюрідної племінниці спадкодавця ОСОБА_3 , заява за п/н 413. Інших заяв про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило. (а.с. 111)

Також, в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 , показала, що знає ОСОБА_6 і ОСОБА_4 з 1984 року. У село Гудовщина у травні 1984 року приїхали ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 , а у вересні 1984 року народила дівчинку ОСОБА_26 . Поселилися у батьківській хаті. Жили, як гарна сім`я, не було помітно, що не одружені та проживають у цивільному шлюбі. У 1985 році народився син ОСОБА_15 . Жили у с. Гудовщина до 1987 року. ОСОБА_4 гарно відносився до дітей, купував їм іграшки, одяг, виховував їх, як батько, гарно відносився до дружини. До них в гості приїжджала баба (мати ОСОБА_4 ), привозила одяг та іграшки дітям, приїжджала вона разів три. ОСОБА_3 не бачила, про родичів ОСОБА_4 нічого не знає, ніколи їх не обговорювали. Відомо також, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зійшлися жити разом десь восени 1983 року. Пояснила, що вона (свідок) з ОСОБА_4 , були одного віку, а з ОСОБА_6 були разом в декретній відпустці, разом гуляли з маленькими дітьми. Спільних сімейних фотографій немає, не було можливості зробити. ОСОБА_6 на ОСОБА_4 не жалілася, все було в них добре, разом обробляли город, вели спільне господарство, спілкувалися між собою як сім`я. ОСОБА_4 перебував у селі з 1984 по 1985 роки, працював на будівельних роботах, разом з односельчанами їздив на роботу, а ввечері поверталися додому. У 1987 році їх сім`я виїхала до с. Вовна. Після цього бачилися, але рідко. У с. Вовна ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживали разом. З ОСОБА_6 спілкується і зараз. З ОСОБА_4 не спілкується. Були чутки, що він з 1989 року не жив разом з ОСОБА_6 , та дітьми, бо з цього часу більше його не бачила.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживали разом у селі Гудовщина. Стали проживати у хаті батьків ОСОБА_6 ОСОБА_27 жив неподалік по сусідству. У ОСОБА_4 і ОСОБА_6 були нормальні відносини, жили як чоловік та жінка, скандалів не було, вели спільне господарство. ОСОБА_4 допомагав по господарству. В селі їх вважали сім`єю. У 1987 році переїхали у с. Вовна, бо там купили будинок. Після цього припинили спілкування. Баба (мати ОСОБА_4 ) приїздила на автомобілі разів 2-3. За свою сім`ю ОСОБА_4 не розповідав, близько з ним не спілкувалися, ОСОБА_4 проявляв батьківську турботу і піклування до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з ними гуляв на вулиці. Родичів ОСОБА_4 , крім його матері, не бачив. Журавель працював у місті Шостка, а до сім`ї приїжджав тільки на вихідні (1984 - 1987 роки).

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 після 9 класу навчалася в училищі №13 в м. Шостка, потім працювала на молокозаводі. В м. Шостка познайомилася з ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_6 народила дитину і вони переїхали у с. Гудовщина. В якому році переїхали не пам`ятає. У ОСОБА_6 донька ОСОБА_26 народилася в м. Шостка в 1984, а син ОСОБА_29 народився у 1985 році. Жили у селі в батьківській хаті ОСОБА_6 .. ОСОБА_4 працював і допомагав по господарству. Жили однією сім`єю, ОСОБА_4 виховував дітей. ОСОБА_4 працював у с. Вовна Шосткинського району. Доки діти були маленькі жили на хуторі в с. Гудовщина до 1987 році, а потім переїхали у с. Вовна. Інколи ОСОБА_4 їздив до м. Шостка. До дітей ОСОБА_4 відносився добре. Бувало, що вживав спиртні напої. Колгосп дав будинок ОСОБА_6 . Питання про шлюб не обговорювали. ОСОБА_6 отримувала матеріальну допомогу на дітей. ОСОБА_6 ходила на роботу, а ОСОБА_4 працював неофіційно. Разом вони проживали десь до 1989 року. Потім ОСОБА_4 переїхав до м. Шостка, до дітей навідувався з гостинцями. Баба (мати ОСОБА_4 ) приїжджала 1-2 рази. ОСОБА_6 їздила в м. Шостка до ОСОБА_4 , возила продукти харчування.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_6 приїхала із села Гудовщина жити до с. Вовна, де їй дали будинок. Разом із ОСОБА_4 ходили до клубу, він допомагав їй, підробляв у колгоспі. ОСОБА_6 проживала з ОСОБА_4 у с. Гудовщина близько двох років. Жили разом, сіяли город. ОСОБА_4 працював у с. Вовна, до дітей відносився добре. Родичів ОСОБА_4 не бачила і не знає. Підставою розриву відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стало зловживання останнього спиртним.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показав, що знає ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Із ОСОБА_4 познайомився в автобусі у 1987 році, коли разом із ним їздили в м. Шостка. ОСОБА_4 розказував йому, що у с. Гудовщина живе із ОСОБА_6 та двома дітьми: ОСОБА_29 і ОСОБА_32 .

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_4 з 1986 року. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживали разом та вели спільне господарство. Разом з ними проживали діти ОСОБА_34 та ОСОБА_2 . До дітей відносився гарно, виховував їх.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що познайомилася з ОСОБА_4 у 1984 році в м. Шостка. Проживала на той час в АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 приходив до неї, вони мали близькі стосунки. ОСОБА_4 представив її своїй матері, як свою дівчину. Мати ОСОБА_4 проживала в АДРЕСА_1 , було що допомагала їй по господарству, крім того знала його родичів, зокрема рідного брата. У 1984 році народила від ОСОБА_4 доньку, він приходив до пологового будинку, але з пологового будинку її забирала сестра. Згодом вона переїхала до с. Гудовщина, там проживала і ОСОБА_4 2-3 рази на тиждень приїздив до неї. В цей час допомагав по господарству, ходив на рибалку. Мали сімейні відносини, але грошей ОСОБА_4 їй не давав. Вдруге від ОСОБА_4 завагітніла у 1985 році. У 1987 році переїхала до с. Вовна де проживала та працювала. У с. Вовна з ОСОБА_4 проживали 2 роки. Коли ОСОБА_4 почав зловживати спиртним та почалися сварки, заборонила йому приїздити до неї. Дітям купував подарунки, допомагав продуктами харчування. Шлюб вони так і не зареєстрували, до дітей він відносився добре. Матір ОСОБА_4 приїздила до неї у село, спілкувалася з внуками. Вона померла за рік до смерті ОСОБА_4 .

Стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19 червня 2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, в редакції на 2013 рік) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно із ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ст.76-80 ЦПК України, доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно із ч.1ст.135 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 .

За таких обставин, в силу зазначених норм матеріального права та дати народження позивачів, правовідносини щодо батьківства регулюються нормами КпШС України, чинним на момент їх виникнення, тобто станом на час народження позивачів.

Відповідно до ст.53 КпШС України (в редакції від 20 червня 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно із статтею 55 КпШС України, якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини - за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно із пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 народилася у 1984 році, ОСОБА_2 народився у 1985 році, а ОСОБА_4 помер у 2017 році, тобто майже через 33 роки після народження першої дитини, та 32 роки після народження другої дитини, що є достатнім строком для оформлення всіх документів щодо визнання батьківства, проте, такі дії в добровільному порядку виконані не були, що свідчить про спірний характер ставлення померлого до факту свого батьківства.

За результатами дослідження матеріалів справи, отриманих пояснень та свідчень в ході розгляду даної цивільної справи, суд вважає що відсутні достатні обставини для висновку щодо того, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1984 року по 1987 рік постійно проживав із ОСОБА_6 однією сім`єю та вважав себе батьком позивачів. В судовому засіданні було встановлено, що свідок ОСОБА_6 показала суду, що під час проживання у селі Гудовщина ОСОБА_4 приїздив до неї 2-3 рази на тиждень. В подальшому, коли переїхала проживати до села Вовна Шосткинського району у 1987 році ОСОБА_4 проживав з нею близько двох років. Після періоду спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , з 1989 року ОСОБА_4 проживав окремо. В подальшому ОСОБА_6 не підтримувала зв`язок (спілкування, перебування у гостях, запрошення до себе додому та інше) з ОСОБА_4 , в свою чергу ОСОБА_4 не намагався займатися вихованням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Так, пояснення свідків в підтвердження факту встановлення батьківства суд не може взяти до уваги, так як це не є достатніми доказами на підтвердження факту спільного проживання та ведення господарства матері позивачів та ОСОБА_4 до народження дітей (позивачів в цій справі). Крім того, суд враховує непослідовність пояснень свідків та їх неузгодженість із поясненнями ОСОБА_6 (матері позивачів). За таких обставин, суду не доведено й факту спільного проживання матері позивачів та ОСОБА_4 після народження позивачів.

Інші докази, які б свідчили про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у визначеному порядку судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з зібраних судом матеріалів, суд вважає що відсутні належні та допустимі докази щодо факту батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, позивачами в судовому засіданні не доведено факту спільного проживання й ведення спільного господарства її матері із ОСОБА_4 до їх народження (позивачів) та після, спільного виховання або утримання дітей (позивачів) ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Отже, суд вважає що родинні відносини між позивачами та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

Щодо вимог позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходить із наступного.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, однак позивачами не надано суду належних та допустимих доказів того, що у них були об`єктивні перешкоди для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Окрім того, враховуючи, що позивачами не доведено факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був біологічним батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тобто належність до спадкоємців першої черги за законом, тому відсутні підстави для визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в силу вимог ч.3 ст.1272 ЦК України такий строк може бути визначений лише за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, діючи в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилалися позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання батьківства та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12-13, 76-81, 89, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шосткинська міська державна нотаріальна контора Сумської області про встановлення факту батьківства та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 22 грудня 2021 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша