КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Прогресс» про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки шляхом приведення її у попередній стан,-

встановив:

В травні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Прогресс» (відповідач), в якому просила суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належною позивачу на праві власності земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:111:0023, загальною площею 0,100 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, шляхом звільнення даної земельної ділянки від будівельних матеріалів та будівельної техніки, приведення її до стану, в якому вона була до надання у користування відповідачу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:111:0023, загальною площею 0,100 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

06.08.2015 р. між сторонами було укладено договір про право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), за умовами якого будівництво будинку повинно було бути завершене у строк до 07.02.2018 р., а строк договору сплинув 06.08.2018 р.

Відповідач не скористався правом користування земельною ділянкою для забудови, житловий будинок не побудував. Після закінчення строку дії договору у відповідача відсутні будь-які права на володіння та користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Між тим, земельна ділянка позивачу не повернута. Крім цього, на вказаній земельній ділянці знаходяться будівельні матеріали відповідача, чим порушено право позивача, як власника, на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду є необґрунтоване, а висновки суду відносно належних доказів підтвердження того відповідачем чиняться суттєві перешкоди в користуванні та розпорядженні власником своїм майном, є упередженими і не відповідають наявним доказам в матеріалах справи.

Вказує, що доказами які впливають на вирішення справи, та на підставі яких необхідно задовольнити позовні вимоги є закінчення терміну дії Договору про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіції) від 06 серпня 2018 року та невиконання відповідачем свої зобов`язань визначених Договором викладених в п.3.1, п.3.1.1, п.3.3.б, п.3.11, п.6.7., п.6.9.

Зазначає, що із закінченням строку дії Договору суперфіції у Обслуговуючого кооперативу «Прогрес» відсутні будь-які права на володіння та користування земельною ділянкою. А саме по собі не повернення відповідачем земельної ділянки в строки, що визначені Договором, порушує права власника на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. В даному випадку відмова забудовника в поверненні земельної ділянки Землевласнику, за процедурою яка визначена Договором, є абсолютно вагомим доказом, який наданий суду позивачем і не спростований відповідачем будь-яким чином.

Відзив не надійшов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням рішення про задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.08.2015 року між ОК «Прогресс» та ОСОБА_2 було укладено договір про право користування чужою земельною ділянкою для забудови, за умовами якого ОК «Прогресс» отримало право користування чужою земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:111:0023, загальною площею 0,100 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Згідно з п.3.1 Договору право забудовника користуватися належною землевласнику земельною ділянкою для забудови встановлено на 3 (три) роки, починаючи з дня його державної реєстрації, а саме: 1 (один) рік - до початку будівництва; 1,5 (півтора) року - будівництво будинку; 0,5 (половина) року - непередбачувані обставини. (а.с. 7-11)

На а.с. 12 - акт приймання-передачі до договору про право користування чужою земельною ділянкою для забудови від 06.08.2015 р.

06.08.2015 року між ОК «Прогресс» та ОСОБА_2 було укладено договір про пайову участь в ОК «Прогресс» і розподіл персоніфікованого пайового сертифікату, за яким асоційований член має право на об`єкт, загальною площею 250,00 кв.м, який буде розташований на передостанньому поверсі будинку або на будь-якому іншому поверсі, крім останнього та першого. Вказаний об`єкт передається асоційованому члену протягом двох тижнів після здачі будинку в експлуатацію (а.с. 33-35).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21.01.2019 р. у справі №761/28611/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 11.07.2019 р. та постановою Верховного Суду від 13.04.2021, відмовлено Обслуговуючому кооперативу «ПРОГРЕСС» в задоволенні позову до ОСОБА_2 про зміну умов договору про право користування земельною ділянкою для забудови у зв`язку з істотною зміною обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. (а.с. 76)

Спадкоємцем майна - земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 27.06.2020 р. (а.с. 97)

Позивач звернувся до суду з позовом на підставі ст. 391 ЦК України про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки шляхом звільнення даної земельної ділянки від будівельних матеріалів та будівельної техніки, приведення її до стану, в якому вона була до надання у користування відповідачу, оскільки вважає, що після закінчення строку дії договору відповідач порушує право на володіння та користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що сторона позивача не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем чиняться перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:111:0023, загальною площею 0,100 га, а також не доведено перебування на вказаній земельній ділянці будь-яких будівельних матеріалів та будівельної техніки, що належить відповідачу. При цьому, судом враховано укладення між сторонами договору №1 від 06.08.2015 р. про пайову участь в ОК «Прогресс» і розподіл персоніфікованого пайового сертифікату, який в судовому порядку недійсним не визнався (протилежного суду не доведено).

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні обставин, на які він посилався, суд вважав, що підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки шляхом приведення її у попередній стан не має.

Проте такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Умовами договору суперфіція (п. 3.1.1. Договору) визначено термін користування даною земельною ділянкою три роки, з дати підписання сторонами договору та його нотаріальної реєстрації.

Згідноп. 3.1.1. Договору термін користування земельною ділянкою визначає наступні етапи будівництва:

а) один рік- проведення підготовчих робіт до початку будівництва;

б) 1,5 року - будівництво будинку;

в) 0,5 року - непередбачувані обставини.

Умовами договору суперфіція не передбачено будь-якого подовження терміну його дії, за винятком укладення Угоди про продовження терміну його дії, за взаємною згодою сторін.

Одночасно, обов`язковою умовою Договору суперфіція пов`язаною із витоком терміну його дії, є обов`язок Забудовника протягом 20-ти робочих днів передати земельну ділянку Землевласнику, з відповідним складанням та підписанням Сторонами Акту приймання-передачі (п. 3.1.1. Договору). Іншого способу передачі земельної ділянки від Забудовника до Землевласника. Договір не передбачає.

Враховуючи обставини, які склались на дату витоку терміну дії Договору 06 серпня 2018 року, позивач, своїм листом від 08 серпня 2018 року, повідомив Обслуговуючий кооператив «ПРОГРЕСС» про припинення дії Договору суперфіція з 06 серпня 2018 року, і необхідність повернення земельної ділянки Землевласнику, в порядку та строки, що передбачені умовами Договору суперфіція. Одночасно із листом, на адресу Обслуговуючого кооператива «ПРОГРЕСС» було надіслано для підписання два Акти приймання-передачі земельної ділянки від Землекористувача до Землевласника.

Копія даного листа із Актами приймання-передачі земельної ділянки від Землекористувача до Землевласника та доказами їх направлення Відповідачу, є наявними в матеріалах справи. Відповіді на даний лист, як і на листи від 24.05.2018 року, 04.06.2018 року, та 03.07.2018 року Позивач не отримав. Копії даних листів (як доказів) із підтвердженням про їх направлення Відповідачу також є у справі.

Конституція України своєю ст. 41 визначає право володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Разом з цим, згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 413 ЦК України власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту.

Згідно до ч. 1 ст. 416 ЦК України право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі: поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; спливу строку права користування; відмови землекористувача від права користування; невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Згідно до ч. 1 ст. 417 ЦК України у разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення. У разі недосягнення домовленості між ними власник земельної ділянки має право вимагати від власника будівлі (споруди) її знесення та приведення земельної ділянки до стану, в якому вона була до надання її у користування.

Запереючуючи щодо позовних вимог відповідач у відзиві посилався на те, що дійсно між сторонами було укладено договір про право користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 06.08.2015 року. Крім цього, 06.08.2015 року між сторонами було укладено договір №1 про пайову участь ОК «ПРОГРЕСС» і розподіл персоніфікованого пайового сертифікату, за яким відповідачу земельну ділянку передано у власність.

Проте, згідно Договору № 1 про пайову участь, що 06.08.2015 року був укладений між сторонами, його пунктом IV передбачено, що кооператив передає об`єкт асоційованому члену протягом двох тижнів після здачі будинку в експлуатацію.

З моменту передачі об`єкту асоційованому члену і підписання передавального акту, кооператив вважається таким, що виконав свої зобов`язання перед асоційованим членом кооперативу.

Асоційований член кооперативу передає земельну ділянку кооперативу у день передачі йому об`єкту, безпосередньо перед підписанням передавального акту.

Відповідно до вимог ст.. 334 ЦК України право власності на відчужувану земельну ділянку у кооператива виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Кооператив набуває можливість зареєструвати своє право власності на земельну ділянку з моменту підписання акту приймання-передачі земельної ділянки.

Встановлено, що відповідно до Договору № 1 про пайову участь, що 06.08.2015 року був укладений між сторонами, а саме відповідно до його пункту IV, право власності на земельну ділянку до відповідача не перейшло.

Згідно наданих до апеляційної скарги фотоілюстрацій щодо стану земельної ділянки, які визнані відповідачем, на земельній ділянці є будівельні сваї та будівельні матеріали.

Таким чином, згідно встановлених обставин, із закінченням строку дії Договору суперфіцію у Обслуговуючого кооперативу «ПРОГРЕСС» відсутні будь-які права на володіння та користування спірною земельною ділянкою та саме по собі не повернення відповідачем земельної ділянки після закінченням строку дії Договору суперфіцію порушує права власника на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

За таких обставин, позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, а суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що Позивачем не доведено та не надано належних доказів по справі, що призвело до винесення незаконного, необгрунтованого рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Прогресс» про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки шляхом приведення її у попередній стан задовольнити.

Зобов`язати Обслуговуючий кооперативий «Прогресс» усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :91:111:0023, загальною площею 0,100 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, шляхом звільнення даної земельної ділянки від будівельних матеріалів та будівельної техніки, приведення її до стану, в якому вона була до надання у користування Обслуговуючому кооперативу «Прогресс» .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник