ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/1877/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №2314/6287/12 Категорія: на ухвалу Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Єльцова В.О.

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

за участю секретаря Винник І.М.

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком - Лізинг»

представник заявника: адвокат Манзенко Руслан Анатолійович

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представник боржника ОСОБА_1 : адвокат Побиванець Юрій Володимирович

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит»

заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Служба у справах дітей Черкаської ОДА,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну стягувача його правонаступником,-

в с т а н о в и в:

19.08.2021 року (дата поштового відправлення) до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником звернулося ТОВ «Олком-Лізинг», посилаючись на те, що 14.09.2020 відбувся аукціон з продажу Кредитного портфелю ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 224 кредитними договорами фізичних осіб, що забезпечені іпотекою, транспортними засобами та іншою заставою. Лот № GL3N219036. Переможцем аукціону визначено ТОВ «Олком-Лізинг», код за .

09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках № 1,2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках № 1,2 до цього Договору.

09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Наразі ТОВ «Олком-Лізинг» є Правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за Кредитним договором №656-ЧД від 20.04.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Окрім права вимоги за Кредитним договором №656-ЧД від 20.04.2007 року, ТОВ «Олком-Лізинг» набуло права вимоги за договором забезпечення, а саме: договором іпотеки №656-ЧД від 20.04.2007 року, посвідченим Миколенко І.М., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу (зареєстровано в реєстрі за № 1823); договором поруки №656-ЧД від 20.04.2007 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2014 року у цивільній справі №2314/6287/12-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Вадділ ГІРФО УМВС України в Черкаській області, орган опіки та піклування в м. Черкаси про звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги задоволено частково, а саме суд вирішив: «Звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 86,1кв.м, жилою площею 56,3кв.м під номером АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом визнання права власності на зазначену квартиру за Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме:заборгованості 2171271,79грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом 72205,12 дол. США, що складає по курсу НБУ на 28.04.2012 р. 576911,69 грн.;

- заборгованість за простроченим кредитом - 15042,55 дол. США, що складає по курсу НБУ на 28.04.2012 р. 120188,47 грн. ;

- заборгованість за простроченими % по кредиту - 37509,92 дол. США, що складає по курсу НБУ на 28.04.2012 р. 299655,49 грн.;

- заборгованість за простроченою комісійною винагородою банку по кредиту - 41258,50 грн.;

- заборгованість по пені 1133257,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в сумі 3306,00грн. Решті позову відмовити».

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 06.05.2014 року рішення суду від 05.03.2014 року в справі №2314/6287/12-ц скасовано в частині відмови у виселенні проживаючих осіб із спірної квартири, яка є предметом іпотеки та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення вимог про виселення проживаючих осіб із спірної квартири, яка є предметом іпотеки. В решті рішення залишено без змін.

Рішення суду від 05.03.2014 року набрало законної сили.

Таким чином, на думку заявника відбулася заміна стягувача у зобов`язанні, зокрема ТОВ «Олком-Лізин» є новим кредитором у фінансових правовідносинах за кредитним договором №656-ЧД від 20.04.2007 року, а тому просив замінити стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на ТОВ «Олком-Лізинг» у виконанні рішення суду в справі №2314/6287/12.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну стягувача його правонаступником задоволено.

Замінено первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» (, м. Київ, вул. Гайдара, 58/10) за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2014 року у справі №2314/6287/12-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кередит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Відділ ГІРФО УМВС України в Черкаській області, орган опіки та піклування м. Черкаси про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити позивачу в його вимогах.

Апеляційна скарга мотивована тим, що кореспонденція з Придніпровського районного суду м. Черкаси при розгляді справи №2314/6287/12 завжди надходила на адресу АДРЕСА_2 . Однак, за невідомих причин судом 1 інстанції було надіслано повістку по даній справі на іншу адресу. Таким чином, стороні відповідача не вдалося бути присутнім на засіданні суду, що відбулося 03.09.2021 року. До того ж, заява про заміну стягувача у справі з необхідними додатками відповідачам не надсилалася.

Стверджує, що за вищевказаних причин відповідач не мав можливості надати суду письмові докази, а саме: рішення Апеляційного суду Черкаської області від 06.07.2011 по справі №22-ц-1557/2011, де йдеться, що відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України поруку ОСОБА_2 за зобов`язанням ОСОБА_1 перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» припинено.

Таким чином, зазначає, що набути право вимоги за договором поруки №656-ЧД від 20.04.2007 року ТОВ «Олком Лізинг» за законом не мав можливості, оскільки ця угода припинила свою дію. Це вказує на незаконність вимог заявника ТОВ «Олком Лізинг» у заяві про заміну стягувача його правонаступником, яку Придніпровський районний суд міста Черкаси задовольнив.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Олком Лізинг» - адвокат Мазуренко Р.А. просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року залишити без змін. Стверджує, що посилання апелянта на судове рішення, яким на його думку припинено договір поруки, є помилковим. Оскільки зазначене судове рішення стосується виключно правовідносин, що складалися за договором іпотеки №656-ЧД від 20.04.2007 року, посвідченим Миколенко І.М., приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №1823 та ніяким чином не порушують права Апелянта у зобов`язаннях за договір поруки №656-ЧД від 20.04.2007 року.

Частиною 1ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів цивільної справи №2314/6287/12-ц рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.03.2014 року у цивільній справі №2314/6287/12-ц частково задоволено вимоги позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру загальною площею 86,1кв.м, жилою площею 56,3кв.м під номером АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом визнання права власності на зазначену квартиру за Публічним акціонерним товариством «Банк «фінанси та Кредит» в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» , а саме: заборгованість 2171271,79грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом 72205,12 дол. США, що складає по курсу НБУ на 28.04.2012 р. 576911,69 грн.;

- заборгованість за простроченим кредитом - 15042,55 дол. США, що складає по курсу НБУ на 28.04.2012 р. 120188,47 грн. ;

- заборгованість за простроченими % по кредиту - 37509,92 дол. США, що складає по курсу НБУ на 28.04.2012 р. 299655,49 грн.;

- заборгованість за простроченою комісійною винагородою банку по кредиту - 41258,50 грн.;

- заборгованість по пені 1133257,64 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в сумі 3306,00грн. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 06.05.2014 року рішення суду від 05.03.2014 року в справі №2314/6287/12-ц скасовано в частині відмови у виселенні проживаючих осіб із спірної квартири, яка є предметом іпотеки та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення вимог про виселення проживаючих осіб із спірної квартири, яка є предметом іпотеки. В решті рішення залишено без змін.

09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках № 1,2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках № 1,2 до цього Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 під порядковим номером 138 зазначено Кредитний договір №656-ЧДвід 20.04.2007року укладений з ОСОБА_1 .

Відповідно до Додатку №2 Договору про відступлення прав вимоги від 09.10.2020 під порядковим номером 124 зазначено Договір поруки №656-ЧДвід 20.04.2007року укладений з ОСОБА_2 .

Крім того 09.10.2020 року, між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» () та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою І.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1262), за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку права вимоги, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до Іпотекодавців (Заставодавців), зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави від 09.10.2020 під порядковим номером 146 зазначено Договір іпотеки №656-ЧДвід 20.04.2007року,посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М.,зареєстрований в реєстрі №1823, укладений з ОСОБА_1 .

Виходячи зі змісту вказаних вище Договорів про відступлення права вимоги, 09.10.2020 року було відступлено право вимоги до боржників, включаючи права вимоги за Кредитним договором №656-ЧД від 20.04.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 , Договором іпотеки №656-ЧД від 20.04.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 та Договором поруки №656-ЧДвід 20.04.2007року, укладеним з ОСОБА_2 .

Таким чином судом встановлено, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» уступило ТОВ «Олком-Лізинг» право вимоги за Кредитним договором №656-ЧД від 20.04.2008 року, укладеним з ОСОБА_1 , Договором іпотеки №656-ЧД від 20.04.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 та Договором поруки №656-ЧДвід 20.04.2007року, укладеним з ОСОБА_2 .

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України, визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України,статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»,статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі).

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України,статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18),від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження № 61-39193св18), від 06 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11(провадження 61-4475св20)

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

При цьому згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги, яке є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» про заміну стягувача його правонаступником, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.О. Єльцов

Судді: В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак