Дата документу 16.02.2021
Справа № 334/7651/20
Провадження № 2/334/1301/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

за участю секретаря - Череп М.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у сумі 56729,53 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. Свій позов мотивує тим, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та відповідачкою 19.03.2015 був укладений кредитний договір № 1128. Відповідачка своїх договірних зобов`язань не виконала, станом на 08.12.2020 заборгувала банку кошти у загальній сумі 56729,53 грн, з яких: 41750,38 грн - заборгованість за кредитом, 14148,98 грн - заборгованість по прцентам, 830,17 грн - штрафні санкції.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на адресу суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказує, що відносно неї вже відкрито виконавче провадження про стягнення на користь банку «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису № 29376 від 31.08.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. З вересня 2020 року з її заробітної плати та пенсії утримуються кошти на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Просить у задоволення позову відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 березня 2015 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1128, згідно якого відповідач отримала кредит у з лімітом Овердрафту у сумі 6000,00 грн., який згодом збільшено до 41300,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем станом на 08.12.2020 у загальній сумі 56729,53 грн., з яких: 41750,38 грн. - заборгованість, на підтвердження чого позивачем додано до позовної заяви виписку з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення.

22.07.2020 за вих. № 1218 ПАТ «ПУМБ» надіслав на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення), в якій йшлося про заборгованість відповідача перед банком станом на 22.07.2020 в розмірі 53330,09 грн., яку боржниці запропонували сплатити у строк до 29.07.2020 року.

Проте, відповідачем надано постанову ВП № 63054922 приватного виконавця міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 16.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 53580,09 грн. на підставі виконавчого напису № 29376 від 31.08.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.

16.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною в рамках виконавчого провадження № 63054922 винесена постанова про арешт коштів боржника.

Позивачем, в обґрунтування розміру заборгованості суду було надано розрахунок заборгованості та виписку з особливого рахунку. Проте документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановити розмір зазначеної заборгованості можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно зі змістом ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки лише первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарської операції.

Надані позивачем вищезазначені документи не є первинними документами, які б доводили факт надання кредиту позичальнику та/або наявний розмір заборгованості за кредитом в розумінні ч.1, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.2.1.1. Постанови|Положення, Національного банку, від 30.12.1998, №566 "Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України", оскільки вони не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, такі документи не можуть враховуватися судом, як належні та допустимі докази.

Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів, а тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем та суми відсотків значених в розрахунку є правильними, тому за наявними в матеріалах справи документами встановити та перевірити зазначену позивачем суму заборгованості неможливо, як і неможливо перевірити сам факт надання кредитних коштів позичальникові у відповідному розмірі.

Вищевикладена позиція стосовно необхідності дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знаходить відображення у Постанові Верховного Суду (у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду) від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі виконавчого напису № 29376 від 31.08.2020 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в сумі 53580,09 грн. Отже, у випадку задоволення позовних вимог в цій частині буде допущено фактично подвійне стягнення тіла кредиту.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 553, 554, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 247ч.2, 265, 287-289 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.