Провадження №2/193/181/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

при секретарі судового засідання Ратушної В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду Софіївського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із вказаним вище позовом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що на праві його особистої приватної власності є нерухоме майно - земельна ділянка площею 2 га, з кадастровим номером :02:004:0157, яка знаходиться на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області. При спробі вчинити певні дії стосовно вищевказаної власності йому стало відомо, що стосовно нерухомого майна є обтяження у вигляді арешту нерухомого майна.

При особистому зверненні до приватного нотаріуса Кучман І.І. Криворізького міського нотаріального округа Дніпропетровської області на предмет отримання інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.10.2020 року була отримана інформаційна довідка № 229927750. З наданої інформаційної довідки № 229927750 від 28.10.2020 року йому стало відомо про наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта арешту нерухомого майна за реєстраційним номером 12697746, що було зареєстровано 05.07.2012 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №25527130 від 04.07.2012 року Саксаганський відділ державної виконавчої служби Криворізького МУЮ.

З метою отримання детальної інформації про вищевказаний арешт майна ним було виконано звернення до Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). На його звернення 02.11.2020 року за вих. № 17.13-34/71238 отримано відповідь, в якій підтверджено факт перебування у відділі виконавчого провадження № 25527130 з примусового виконання виконавчого документа № 6-1691 від 15.10.2010 року і що на даний термін часу вказане виконавче провадження знищено. Тому позивач просить суд скасувати постанову про арешт належного йому - ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 майна та оголошення заборони його відчуження згідно постанови по виконавчому провадженню № 25527130 від 04.07.2012 року державного виконавця Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ Люкова О.О. та зняти арешт та заборону здійснювати відчуження зі всього майна, яке належить ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 .

Позивач та представник позивача під час судового засідання позов підтримали, просять задовольнити. Судові витрати просять не стягувати з відповідача на користь позивача.

Представник відповідача до суду не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має у приватній власності земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:004:0157 та гараж, блок №22 (а.с.5).

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна містить запис № 12697746 від 05.07.2012 року про арешт нерухомого. Зазначене обтяження - арешт нерухомого майна, було вчинено на підставі постанови, ВП № 25527130 від 04.07.2012 року виданої Саксаганським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Об`єктом обтяження вказано невизначене майно, все нерухоме майно, власник ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

Однак, з відповіді Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з вих. №17.13-34/71238 від 02.11.2020 року, вбачається, згідно перевірки АСВП встановлено на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП№ 25527130 з примусового виконання виконавчого документа №6-1691 від 15.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу в розмірі 8024,27 грн.. Виконавчі провадження , які перебували на виконанні до 2015 року, відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом №2274/5 від 25.12.2008 року, знищено (а.с.7).

Відповідно до ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999р.) в редакції від 11.06.2009р., у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Стаття 41 Конституції України наголошує - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 316-321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 р.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України N 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки.

Як визначено п.9.10 вказаного Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Орган, який наклав арешт, позбавлений можливості скасувати накладений арешт, оскільки виконавче провадження було знищено (а.с.39).

На теперішній час позивач має намір розпоряджатися належним йому майном, проте через наявність арешту, позбавлений можливості це зробити.

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, судом повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи, на підставі яких, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ст.259, 264, 265, 268, 273, 274-279, ЦПК України, на підставі ст.316-321,328 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про арешт належного ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 майна та оголошення заборони його відчуження згідно постанови по виконавчому провадженню №25527130 від 04.07.2012 року державного виконавця Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ Люкова О.О..

Зняти арешт та заборону здійснювати відчуження всього майна, яке належить ОСОБА_1 , іпн. НОМЕР_1 , накладені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №25527130 від 04.07.2012 року державного виконавця Саксаганського ВДВС Криворізького МУЮ Люкова О.О..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складений 26 лютого 2021 року.

Суддя Д.А.Кащук