Справа № 372/4862/21
Провадження 2-2206/21
ухвала

18 грудня 2021 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Потабенко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення спільної сумісної власності та стягнення грошової компенсації частки у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з вказаною позовною заявою з наступники позовними вимогами:

- припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на ј частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м., яка складається з: коридора 7.7 кв.м., санвузла 4,4 кв.м., кухні 8,2 кв.м., житлової кімнати 11.4 кв.м., житлової кімнати 15,9 кв.м., балкона 1,4 кв.м.;

- стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості ј частини квартири АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю в розмірі 67 933,25 грн. з кожного, а загалом 203 799,75 грн.;

- після сплати компенсації вартості ј частини квартири на користь ОСОБА_1 , право власності на ј квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49 кв.м. за ОСОБА_1 припинити.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

За положеннями ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При пред`явлені позову позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ЗУ «Про судовий збір» 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 гривень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, ставка якого встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, ставка якого встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, 1 відсоток ціни позову, але не менше 908,00 грн. і не більше 11350,00 грн.

Вимоги, викладені у позовній заяві, є вимогами як немайнового так і майнового характеру, зокрема позивачем ставиться питання про припинення права спільної сумісної власності, стягнення компенсації за ј частину квартири та припинення права власності на ј частину квартири після сплати компенсації.

Ціна майнової вимоги складає 203 799,75 грн., а тому позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 2 038,00 грн.

Крім того, за кожну вимогу немайнового характеру позивачу необхідно було сплатити 908,00 грн.

Таким чином, загальна сума судового збору, яку позивач повинна була сплатити за подання даної заяви до суду складає 3 854,00 грн.

Вирішуючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору суд вважає, що вона не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно дост. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно ст. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацезданих членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Із системного аналізуст. 136 ЦПК Українитаст. 8 Закону України «Про судовий збір»вбачається, що єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з цим, у ст.129 Конституції Україниоднією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

До клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не надано повних відомостей про отримані нею доходи за 2020 рік (попередній календарний рік), що унеможливлює встановити розмір отриманих позивачем доходів за цей період.

Враховуючи, що в обґрунтування доводів клопотання не надано достатніх доказів на підтвердження того, що на час подачі позову майновий стан заявника перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі та враховуючи відсутність обставин, визначених законом, для звільнення від сплати судових витрат, суд дійшов висновку, що клопотання про звільнення від сплати судових витрат задоволенню не підлягає, а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 3 854,00 грн. та надати суду відповідну квитанцію.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши що позовну заяву, подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення спільної сумісної власності та стягнення грошової компенсації частки у спільному майні - залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог суду у встановлений термін, заява буде вважатися неподаною і повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Потабенко