Справа № 454/2987/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить визнати недійсним спадковий договір, укладений 18.02.2009р. ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує наступним.

Вона та ОСОБА_3 з грудня 1995 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю та 04.07.2008р. вони зареєстрували шлюб.

23.02.2007р. вони з ОСОБА_3 придбали однокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 , в якій разом зробили ремонт.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та вона звернулася в нотаріальну контору, оскільки останній залишив заповіт на її користь.

В нотаріуса їй стало відомо, що її чоловік 18.02.2009р. уклав спадковий договір, згідно якого відчужив зазначену вище квартиру на користь свого сина ОСОБА_2 .

Вважає даний договір недійсним, оскільки договором передбачено, що відповідач зобов`язаний надавати довічне матеріальне забезпечення в натурі у виді харчування, догляду і необхідної допомоги.

Однак, з лютого 2009 року до дня смерті чоловіка ніхто крім неї не надавав останньому жодної допомоги, не забезпечував харчуванням, доглядом.

На час укладання договору її чоловік був частково паралізований і втрачав пам`ять, перебував на стаціонарному лікуванні.

21.01.2019р. справа передана в провадження судді Адамович М.Я. після проведення повторного автоматизованого розподілу у зв`язку з закінченням повноважень судді Струс Т.В.

Також, 27.03.2018р. Сокальським районним судом Львівської області під головуванням судді Струс Т.В. постановлено ухвалу про забезпечення судових витрат. Однак, в справі відсутні докази отримання відповідачкою даної ухвали, а тому підстави для залишення позову без розгляду відсутні та суд дійшов висновку про необхідність судового розгляду справи.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача адвокат Романів С.І. в судовому засіданні позову не визнав.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачка вже двічі з різних підстав зверталася до суду з позовом про визнання оспорюваного договору недійсним та двічі в задоволенні даних позовів було відмовлено.

Однак, позивачка не надала жодних доказів, які доводять, що його батько на час укладення спадкового договору не міг усвідомлювати значення своїх дій.

Також, просив стягнути з позивачки на його користь 5000грн. витрат на правничу допомогу, про що надав відповідний розрахунок.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

23.02.2007р. ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 , що стверджується договором купівлі-продажу.

04.07.2008р. ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_5 зареєстровано шлюб.

18.02.2009р. між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 укладено спадковий договір, за умовами якого ОСОБА_3 передав після його смерті у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 зобов`язався надати довічне матеріальне забезпечення в натурі у виді харчування, догляду і необхідної допомоги.

З магнітно-резонансної томографії головного мозку від 19.02.2009р., копії огляду невролога, епікризу встановлено, що ОСОБА_3 хворів та в період з 05.01.2009р. по 20.01.2009р. перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ Сокальської районної ради Львівської області «Сокальська центральна районна лікарня».

05.10.2012р. ОСОБА_3 , уклав заповіт, яким все належне йому на день смерті майно заповів дружині ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено з свідоцтва про смерть.

Відповідно до частини першої ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 ЦК України.

Згідно із ч.3 ст.203 ЦК України, однією із загальних вимог, дотримання якої необхідно для дійсності правочину, є вимога щодо волевиявлення учасника правочину, яке повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до положень ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, представник позивачки клопотав про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, яка не була проведена у зв`язку з недостатністю даних для експертної оцінки психічного стану ОСОБА_3 в період укладення ним договору.

Надалі під час розгляду справи стороною позивача не надано достатніх документів для проведення експертизи, не забезпечено допит в судовому засіданні незалежних свідків щодо вказаних обставин.

З огляду на те, що позивачка, після виконання судом вимог ч.5 ст.12 ЦПК України, не надала доказів на підтвердження своїх вимог, суд відповідно до вимог ст.ст.89, 263 ЦПК ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки остання у порушення вимог стст.10, 60 ЦПК України, ухилилася від доведення обставин, на які посилалася.

Підставою для визнання правочину недійсним на підставі ст.225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у передбаченому законодавством порядку недієздатним не визнавався та належних доказів абсолютної неспроможності останнього розуміти значення своїх дій та керувати ними в момент укладення оспорюваного договору суду не надано.

З врахуванням наведеного позивачкою не доведено обставин, на які вона покликається, а тому спадковий договір не може бути визнано недійсним на підставі одних лише припущень про неусвідомлення своїх дій спадкодавцем в момент укладення такого договору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкового договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: М. Я. Адамович