Провадження №: 2/755/9593/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого - судді Коваленко І.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2021 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми за попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2021 року, фактично була передана судді Коваленко І.В. 17.12.2021 року.

17 грудня 2021 року на виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА».

Як вбачається з матеріалів справи, разом із позовною заявою сторона позивача подала заяву про забезпечення позову, у якій просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру, загальною площею 29,2 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить на праві власності стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Заява обґрунтована тим, що 23.09.2020 року між позивачем та відповідачем був укладений нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, відповідно до п. 1 якого відповідач ОСОБА_2 зобов`язався у строк до 30.06.2021 року передати у власність позивача з укладанням договору купівлі-продажу, а позивач зобов`язався прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_2 , збудованому на земельній ділянці площею 0,0322 га, кадастровий номер: 0:03:007:5588, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Згідно п. 4 попереднього договору, при його укладенні, на підтвердження намірів сторін, позивач, як покупець, передав, а відповідач, як продавець, прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 236 578 грн. 00 коп. Крім того, 29.12.2020 року менеджером відділу продаж ЖК «Данія» отримано від позивача грошові кошти у розмірі 400 доларів США на погашення грошового залишку за квартиру, що станом на 29.12.2020 року за офіційним курсом НБУ становило 11 346 грн. 72 коп. Проте, в порушення вищевказаних умов попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу квартири, відповідачем до дня звернення до суду з цим позовом не побудований та не зданий в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок, квартира позивачу не передана, основний договір купівлі-продажу квартири не укладений саме з вини відповідача, одержана відповідачем сума авансового платежу безпідставно не повертається. Позивач вважає, що, оскільки відповідач не погашає борг, то лише накладення арешту на майно відповідача може реально забезпечити виконання рішення суду по даній справі.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви та матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено: особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовим обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 257 500 грн. 73 коп., яка складається з авансу за квартиру у розмірі 247 924 грн. 72 коп., 3 процентів річних у розмірі 2 832 грн. 46 коп. та інфляційних витрат у розмірі 6 743 грн. 55 коп.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно позивач не довів, що заявлені вимоги є співмірними даному виду забезпечення позову, враховуючи те, що, очевидно, вартість нерухомого майна є більшою ніж сума авансового внеску за попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу квартири.

Крім того, стороною позивача не надано жодного доказу на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову (вчинення відповідачем будь-яких дій по відчуженню належного його майна тощо).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 20 грудня 2021 року.

Суддя І.В.Коваленко