Справа № 464/5086/20
пр.№ 2/464/291/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2021 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

секретаря судового засідання Гринюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що йому на підставі свідоцтва №559 від 25.02.2020 приватного нотаріуса Львівського міського натаріального округу Барбуля Х.М., на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 . Вказане також підтверджується відповідним витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Після набуття права власності на квартиру, йому стало відомо про те, що у такій зареєстровані: ОСОБА_2 , яка по даний час не знялась із реєстрації у квартирі та у такій не проживає. Таким чином, порушуються його право, як власника вищевказаного нерухомого майна, у зв`язку з чим виникла необхідність в усуненні перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням. Оскільки жодних правових підстав для проживання відповідача у його квартирі немає, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву за змістом якої позов підтримує та просить такий задоволити, а розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча у відповідності до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила, жодних заяв, клопотань та/або відзиву на позов не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом №559 від 25.02.2020 приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуля Х.М., а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №201716887 від 25.02.2020.

Згідно із відомостями, наданими Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області від 18.09.2020 відповідач ОСОБА_2 по даний час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Статтею 310 вказаного Кодексу передбачено, що фізична особа має право на місце проживання.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України в разі відчуження майна у попереднього власника припиняється право власності на нього. Таким чином, права володіння, користування та розпорядження майном на власний розсуд переходять до нового власника.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на встановлені обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення.

Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст.317, 346, 391 ЦК України та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України,суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Чорна С.З.