ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1249/21 Справа № 204/4558/20 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Городничої В.С.,
суддів Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 вересня 2020 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И Л А:
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який 19.02.2010 року розірвано. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 . На даний час дитина повнолітня, однак продовжує навчання у Київському університеті імені Бориса Грінченка на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона додатково потребує коштів на навчання, проживання та комунальні платежі у гуртожитку, проїзд до місця навчання та інше. Відповідач являється військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині № НОМЕР_1 , на посаді зв`язківця, одержує заробітну плату та має інші мінливі джерела заробітку, частку якого отримує в натурі, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину. Оскільки витрати на дитину у період навчання мають постійний і визначений розмір, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у розмірі 7 000 грн, починаючи з дати подання позову та до закінчення дочкою навчального закладу, або до досягнення нею двадцяти трьох років.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 вересня 2020 року позовну заяву задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 17 липня 2020 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особі матері ОСОБА_1 .
Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та хвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував усі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору, не прийнято до уваги того, що дитина навчається на денній формі навчання та не має можливості самостійного заробітку, що вона потребує значних коштів для навчання та проживання у м.Києві.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 5 серпня 2002 року, актовий запис № 504, відповідач є батьком - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 7 000 грн, щомісячно, зазначивши, що донька знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі у витратах на утримання доньки.

Згідно з довідкою № 651 від 28.05.2020 року, ОСОБА_3 навчається на 1 курсі Київського університету ім. Бориса Грінченка на денному відділенні.

Отже, судом встановлено, що повнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що ОСОБА_2 знаходиться у працездатному віці, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Разом з тим, статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 7 000, 00 грн щомісяця.

Таким чином, враховуючи те, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, а також те, що відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання, з урахуванням того, що дочка сторін ОСОБА_3 продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 17 липня 2020 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначений розмір аліментів є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, не прийняв до уваги того, що дитина навчається на денній формі навчання та не має можливості самостійного заробітку, що вона потребує значних коштів для навчання та проживання у м.Києві, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 навчається на 1 курсі Київського університету ім. Бориса Грінченка на денному відділенні, у зв`язку з чим не в змозі працювати в цей час та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.
Розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, у зв`язку з продовженням навчання у розмірі 1 000, 00 грн. оскільки обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на обох батьків. Крім того, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що відповідач має додаткові джерела доходу не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки зазначене не підтверджено належними доказами.
Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду першої, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права і незгоді з розміром стягнених аліментів, зводяться до необхідності переоцінки судом доказів,проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду.

Передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.С.Городнича

Судді: О.В.Лаченкова

М.Ю.Петешенкова