Справа № 450/1451/21 Провадження № 2/450/1939/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

з участю представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 183 кв.м, житловою площею 96,6 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Мотивувала своїй позовні вимоги тим, що її мати ОСОБА_4 за час свого життя набула право власності на вказане майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла, внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло вказане майно. Повідомила, що на випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Вказала, що після її смерті, вона фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з нею, доглядала її до дня смерті і займалася похованням. Зауважила, що під час оформлення спадкових прав їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на згадане майно. З огляду на вказане, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 19 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 18 листопада 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовні заяві, позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив та повідомив, що особи, які спільно проживали з ОСОБА_4 станом на день її смерті, зокрема і позивач, мали бути встановлені на підставі письмових показів свідків, які у нього відсутні. Щодо обставин, яким чином вказана інформація встановлена згідно записів у погосподарських книгах, обґрунтованих пояснень надати не зміг.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04 березня 2021 року Виконавчим комітетом Чижиківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чижиків Пустомитівського району Львівської області.

Відповідно до заповіту від 27 січня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори Дмитерко М.І., ОСОБА_4 заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_3 .

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Довідкою № 70 від 25 березня 2021 року старости Чижиківського старостинського округу Підберізцівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Пухальського М.П. стверджується, що відповідно до записів в погосподарських книгах, ОСОБА_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , та проживала без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 . Разом з нею без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , проживали її дочка ОСОБА_3 , зять ОСОБА_5 , онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Як зазначив представник відповідача ОСОБА_2 , вказані особи мали б бути встановлені на підставі письмових показів свідків.

Водночас, згідно довідки № 70 від 25 березня 2021 року, факт спільного проживання позивача ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_4 встановлено відповідно до записів в погосподарських книгах, що є сумнівним з врахуванням реєстрації позивача за адресою АДРЕСА_2 .

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача ОСОБА_2 щодо пояснень свідків про обставини, що були наявні 21 рік тому, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Сторонами на підтвердження викладених вище обставин клопотання про допит свідків не заявлялося, а погосподарські книги або їх копії суду не надано.

Відповідно до ст. 382 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач у своїй заяві зазначила, що правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, оскільки спадкодавець не оформила на таке право власності.

Однак, доказів на підтвердження року побудови вищевказаного будинку позивачем суду не надано, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що вказане майно належало спадкодавцю ОСОБА_4 станом на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки довідка № 70 від 25 березня 2021 року є сумнівною та суперечить показанням представника відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності інших спадкоємців першої черги померлої ОСОБА_4 , здійснення нею догляду останньої до дня її смерті і організацією поховання. Клопотання про витребування спадкової справи не заявлялося.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивувала свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 22 грудня 2021 року.

Суддя Мусієвський В.Є.