головуючий у суді І інстанції Яценко Н.О.
провадження № 22-ц/824/3477/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 січня 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 січня 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_2 зазначала, що 22 вересня 2020 року при отриманні Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізналась про накладання обтяження на її нерухоме майно на підставі постанови №52266913 від 30 жовтня 2017 року про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 січня 2012 року, в якому усунуто описку ухвалою суду від 12 березня 2012 року, стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний банк «Надра» суму грошових коштів у розмірі 351 884,96 грн, судові витрати -1700 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн, всього -353 704, 96 грн.

Посилаючись, що копію зазначеного заочного рішення вона отримала 25 вересня 2020 року, що не була присутня в судовому засіданні, не була обізнана про наявність відповідної судової справи, не отримувала копій судового рішення раніше.

Вказувала, що судом в заочному рішенні не зазначено ані номера кредитного договору, а ні номера договору поруки, що на її думку ставить під сумнів їх існування, вважає, що судом не були з`ясовані всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення вказаної справи.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 січня 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості повернено заявнику.

Не погоджуючи із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що повертаючи заяву про перегляд заочного рішення суд першої інстанції не звернув уваги на те, що законодавство України не передбачає повернення заяви про перегляд заочного рішення, з підстав знищення судової справи, а надає суду право відновити втрачене судове провадження за ініціативою суду.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші учасники справи (їх представники) у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились, які були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 січня 2012 року, суд першої інстанції виходив з того, що без відновлення знищеного провадження, суд позбавлений можливості перевірити твердження заявника щодо дотримання строку звернення до суду з відповідною заявою, щодо неотримання судових викликів та судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суд першої інстанції керувався статтями 284 і 287 ЦПК України, однак указані статті не містять підстав для повернення відповідної заяви.

Так, порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення встановлений статтями 284- 287 ЦПК України.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Положеннями статті 285 ЦПК України визначено вимоги до форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення та ч. 8 указаної статті передбачено, що до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім цього, положеннями ч. 4 указаної статті передбачено, що заява повертається у випадках, коли:

1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу);

3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви;

4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

5) подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України;

6) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

7) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Така підстава для повернення заяви, як неподання заяви про відновлення знищеного провадження, положеннями наведених норм процесуального закону не передбачена.

Не містить таких підстав для повернення заяви і стаття 287 ЦПК України, якою керувався суд першої інстанції, відповідно до якої у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Таким чином, повертаючи заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 січня 2012 року суд першої інстанції не звернув уваги на те, що положення ст. 284 та 287 ЦПК України не передбачають підстав для повернення заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, посилання суду першої інстанції на те, що оскільки матеріали цивільної справи знищено, заявник ОСОБА_2 , спочатку у порядку передбаченому положенням ст.ст. 488, 489 ЦПК України мала звернутись до суду першої інстанції із заявою про відновлення провадження у цивільній справі №2-295/12 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, а вже потім, за результатами вирішення заяви про відновлення знищеного провадження, визначитись з подальшими процесуальними діями, що до перегляду заочного рішення колегія суддів вважає не правильними виходячи із наступного.

Відновлення втраченого судового провадження врегульовано розділом Х ЦПК України, без його проведення розгляд заяви про перегляд заочного рішення є неможливим.

Відповідно до ст.ст.488,489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження у цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом. Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відновлення втраченого судового провадження здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, на якій стадії розгляду (в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції) вона перебувала. Якщо необхідно здійснити апеляційний або касаційний розгляд справи, її матеріали після такого відновлення передаються місцевим судом відповідно до суду апеляційної або касаційної інстанції.

Отже, повертаючи заяву про перегляд заочного рішення судом першої інстанції не встановлювались обставини, що перешкоджали відновлення втраченого провадження за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За викладених обставин ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року про повернення заяви підлягає скасуванню, а справа за правилами статті 379 ЦПК України, направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба