ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2524/21 Справа № 203/3699/20 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська в цивільній справі №2-к-3/2010 від 18 квітня 2011 року та поновлено ОСОБА_2 пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська по справі №2-к-3/2010, до виконання.

Видано дублікат виконавчого листа, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська в цивільній справі №2-к-3/2010, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставного збагачення у сумі 766 360 руб., що відповідно до курсу НБУ становить 271 729,95 грн.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відсутні правові підстави для задоволення заяви. Наголошував, що заявником не наведено підстав для поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів та видачі дублікату.

11 лютого 2021 року ОСОБА_3 надав відзив, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначав на тому, що виконавчий лист втрачено не з його вини та строк на пред`явлення виконавчих листів пропущено ним з поважних причин.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2010 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації у справі №2-1264/2010 від 25 лютого 2010 року про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставного збагачення у сумі 766 360 руб. відмовлено (а.с.51).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2010 року скасовано. Клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання рішення Ленінського районного суду м.Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації у справі №2-1264/2010 від 25 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставного збагачення у сумі 766 360,00 руб. на території України задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставного збагачення у сумі 766 360 руб., що відповідно до курсу НБУ становить 271 729,95 грн. (а.с.96-97).

15 травня 2011 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист (а.с.102).

Постановою головного державного виконавця Кіровського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Кім О.С. від 13 вересня 2011 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-к-3/2010, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставного збагачення у сумі 766 360 руб., що відповідно до курсу НБУ становить 271 729,95 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2012 року подання Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документу задоволено частково. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним покладених, відповідного до судового рішення, зобов`язань перед ОСОБА_2 щодо сплати безпідставного збагачення у сумі 766 360 руб., що відповідно до курсу НБУ становить 271 729,95 грн.

26 травня 2020 року Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на запит від 21 травня 2020 року повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №28683500 з виконання виконавчого листа №2-к-3/2010 від 18 квітня 2011 року, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставного збагачення у сумі 766 360,00 руб., що відповідно до курсу НБУ становить 271 729,95 грн.

В межах даного виконавчого провадження 13 вересня 2011 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, а також постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згодом 11 грудня 2014 року, керуючись п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ разом із постановою були надіслані на адресу стягувача. Проте, як зазначено у відповіді, ВДВС не має можливості надати підтвердження надіслання виконавчого документа стягувачу разом із постановою про повернення виконавчого документа, бо реєстри на відправлення рекомендованої кореспонденцією за 2014 рік знищені за закінченням терміну зберігання (а.с. 142).

06 серпня 2020 року Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на запит від 23 липня 2020 року повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №28683500 щодо виконання виконавчого листа №2-к-3/2010 від 18 квітня 2011 року, виданого Кіровським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставного збагачення у сумі 766 360,00 руб., що відповідно до курсу НБУ становить 271 729,95 грн. В межах вказаного виконавчого провадження 13 лютого 2015 року державним виконавцем Власенко О.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

26 грудня 2016 року, керуючись п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та виконавчий документ разом із постановою були надіслані на адресу стягувача. При цьому, як вказано у листі, відділ ДВС не мав можливості надати підтвердження надіслання виконавчого документа стягувачу разом із постановою про повернення виконавчого документа у зв`язку з тим, що реєстри на відправлення рекомендованої кореспонденцією за 2016 рік знищені за закінченням терміну зберігання (а.с.145).

Задовольняючи подану ОСОБА_2 заяву суд першої інстанції виходив з того, що у ході судового розгляду справи було встановлено, що виконавчий документ по справі №2-к-3/2010 від 18 квітня 2011 року є втраченим, строк для пред`явлення його до виконання був пропущений не з вини заявника, тому вважав за необхідне визнати поважною причину пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити його, видати дублікат виконавчого листа.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого

документа до виконання. Вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

З заяви ОСОБА_2 та матеріалів справи не вбачається достатніх підстав для її задоволення.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Так, з доданих до заяви ОСОБА_2 документів вбачається, що 13 вересня 2011 року було відкрито виконавче провадження (а.с.136), 14 березня 2012 року обмежено боржника у праві виїзду за межі України (а.с.137).

10 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до ДВС із заявою про проведення перевірки підприємства, на якому працює боржник (а.с.139).

Після отримання постанови від 11 грудня 2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу, він 06 лютого 2015 року повторно надіслав виконавчий лист до ВДВС.

Тобто з лютого 2015 року і до 21 травня 2020 року (адвокатський запит на адресу ДВДС а.с.140-141) стягувач більше жодних дії не вчиняв.

Колегія суддів звертає увагу, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Доводи заяви свідчать лише про те, що стягувач фактично не цікавився ходом виконання судового рішення.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Зважаючи на встановлені обставини справи колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_5 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу та видачу дублікату виконавчого листа.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали про відмову в задоволені заяви.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про поновлення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 грн.40 коп.,

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.