Єдиний унікальний номер 227/5493/19
Номер провадження 88-ц/804/7/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2021 року м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В.,
суддів: Корчистої О.І., Канурної О.Д.,
за участю секретаря судового засіданні Гуляєва М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 19 червня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі номер 227/5493/19 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати,
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2020 року позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати задоволено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 10924,03 грн та суму компенсації за втрату частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 1228,46 грн. Зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» утримати з цих сум податки та інші обов`язкові платежі. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Донецького апеляційного суду від 19 червня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено. Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2020 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати відмовлено.

До Донецького апеляційного суду від ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце

розгляду справи повідомлений шляхом розміщення інформації на офіційному вебпорталі судової влади з посиланням на вебадресу ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с. 236).

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ним 15 лютого 2021 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 239).

25 лютого 2021 року представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника та просив задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 19.06.2020 року та залишити рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2020 року без змін, апеляційну скаргу відповідача АТ «Українська залізниця» без задоволення (а.с. 242).

Представник АТ «Українська залізниця» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ним 16 лютого 2021 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 240).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся учасників справи.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, апеляційний суд вважає, що заява про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 19 червня 2020 року за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 423 ЦПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" роз`яснено, що необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Системний аналіз змісту зазначених норм закону свідчить, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин, як підстави для перегляду рішення суду, є одночасна наявність трьох умов: 1) їх існування на час розгляду справи; 2) ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; 3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини 4, 5 статті 423 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього заборгованості).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заява позивача обґрунтована тим, що під час представництва інтересів колишніх працівників АТ «Українська залізниця» у аналогічних справах їх представником отримано інформацію, що РФ «Донецька залізниця» видано наказ №899-Н від 26.06.2017 року «Про введення в дію порядку остаточного розрахунку працівників структурних підрозділів «Донецька дирекція залізничних перевезень» та «Луганська дирекція залізничних перевезень». З даного наказу убачається, що станом на дату звільнення позивача відповідачем здійснювались заходи щодо повного відновлення документів, які б надавали можливість здійснити остаточний розрахунок з працівниками зазначених структурних підрозділів. 13.11.2020 року представником позивача було отримано відповідь на адвокатський запит від відповідача, в якому відповідач зазначає, що станом на дату розгляду цивільної справи відповідач мав (та має по теперішній час) у створеній ним робочій комісії засвідчені керівництвом ВП копії документів, які стосуються проведення остаточного розрахунку з позивачем, скривши ці обставини від судів першої та апеляційної інстанції.

Отже, позивач зазначає про існування, на його думку, істотної для вирішення справи та невідомої на час розгляду справи інформації, яка свідчить, зокрема, про те, що у відповідача є наявність спеціального порядку здійснення остаточного розрахунку, та у створеній робочій комісії наявні засвідчені копії документів, які стосуються проведення остаточного розрахунку з позивачем.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, обставини, які позивач вважає нововиявленими, вже були йому відомі на час розгляду справи як у суді апеляційної, так і у суді першої інстанції.

До заяви про перегляд за нововиявленими обставинами позивачем надано відповідь на адвокатський запит, з якого убачається, що документи згідно наказу №899-Н від 26.06.2017 року було надано особисто ОСОБА_2 для остаточного розрахунку до структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «українська залізниця» 18.09.2017 року за №384. Також надано копію опису зазначених документів.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до новиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Отже, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, про такі обставини, як наявність спеціального порядку здійснення остаточного розрахунку, та наявність у відповідача копій документів, які стосуються проведення остаточного розрахунку ОСОБА_2 , позивач був достеменно обізнаний, оскільки особисто надав зазначені документи відповідачу.

Тобто, обставини, які позивач ОСОБА_2 вважає нововиявленими, були відомі йому ще на час розгляду даної справи, тому вони не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

За таких обставин, виходячи з викладеного вище, апеляційний суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного суду від 19 червня 2020 року необхідно відмовити та залишити зазначену постанову в силі.

Керуючись статтями 367, 368, 423, 429 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного суду від 19 червня 2020 року відмовити.

Постанову Донецького апеляційного суду від 19 червня 2020 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді:

Повне судове рішення складено 25 лютого 2021 року.

Суддя: