Справа № 944/941/21
Провадження №6/944/16/21
УХВАЛА

25.02.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білецької М.О.

з участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові подання головного державного виконавця Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Пікули О.Б. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон,

в с т а н о в и в :

24.02.2021 головний державний виконавець Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Пікула О.Б. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Яворівському РВ ДВС ЗМУ МЮ (м.Львів) перебуває зведене виконавче провадження №55510193, в якому об`єднано три виконавчі провадження, а саме: виконавче провадження №55494840 з виконання виконавчого листа №2-1875, виданого 11.01.2011 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 199835,01 грн.; виконавче провадження №55494685 з виконання виконавчого листа №2-1269, виданого 19.12.2011 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 57739,92 грн. та виконавче провадження №60160705 з виконання виконавчого листа № 460/938/18, виданого 22.07.2019 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 20278,39 грн. Загальна сума заборгованості по виконавчих провадженнях, включно з виконавчим збором та витратами виконавчих проваджень становить 306132,92 грн.

Вказує, що боржник від сплати боргу ухиляється, на виклик державного виконавця не з`являється, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку нерухомого та рухомого майна виявилися безрезультатними. Крім цього, з 26.01.2021 державним виконавцем за адресою місця проживання та реєстрації боржника було здійснено виїзд, однак боржник ОСОБА_1 був відсутній. Із слів сусідів та із слів матері дружини ОСОБА_1 встановлено, що він може перебувати за кордоном, а саме в Республіці Польща.

Просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, покладених рішеннями суду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України суд розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання 25.02.2021 державний виконавець Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Пікула О.Б. не з`явився.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності державного виконавця, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно із ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1997 року) кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013 року) Європейський суд з прав людини застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон в зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі Європейський суд з прав людини визнав порушення ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто, лише в зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний (приватний) виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, який ухиляється від обов`язку виконання судового рішення.

Судом встановлено, що на виконанні у Яворівському РВ ЗМУ МЮ (м.Львів) перебуває зведене виконавче провадження №55510193, в якому об`єднано три виконавчі провадження, а саме: виконавче провадження №55494840 з виконання виконавчого листа №2-1875 виданого 11.01.2011 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 199835,01 грн., виконавче провадження №55494685 з виконання виконавчого листа №2-1269 виданого 19.12.2011 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , 57739,92 грн. та виконавче провадження №60160705 з виконання виконавчого листа № 460/938/18 виданого 22.07.2019 Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», 20278,39 грн. Загальна сума заборгованості по виконавчих провадженнях, включно з виконавчим збором та витратами виконавчих проваджень становить 306132,92 грн.

Як вбачається з матеріалів подання, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі можливі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на виконання рішення суду. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, умисно ухиляється від виконання, покладених на нього зобов`язань по сплаті боргу. При цьому встановлено, що боржник ОСОБА_1 частково сплачує заборгованість, що стверджується відміткою державного виконавця у виконавчих листах. Враховуючи часткове погашення боргів ОСОБА_1 , державним виконавцем не додано до матеріалів справи розрахунку заборгованості по зведеному виконавчому провадженню.

Суд звертає увагу, що в матеріалах подання міститься лише однин виклик ОСОБА_1 державним виконавцем від 26.01.2021, а з моменту винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, тобто з 10.01.2018, виконавцем жодних дій спрямованих на виклик боржника чи здійснення необхідних запитів, не вживалось. При цьому копія рекомендованого повідомлення про вручення виклику до виконавця містить лише дані про вручення такого, однак відомостей про те, чи вручено таке повідомлення боржнику, не містить, відтак в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення боржника про виклик до виконавця.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, державний виконавець не вчинив усіх необхідних дій, передбачених законодавством, спрямованих на виконання судових наказів та факту ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань, не довів.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до ОСОБА_1 обмеження конституційних прав, а саме - тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.33 Конституції України, Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, ст.ст. 81, 247, 260-261, 441, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання головного державного виконавця Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Пікули О.Б. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Білецька М.О.