печерський районний суд міста києва
20 грудня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Бусик О. Л.,
при секретарі судових засідань Шевчук А.В.
учасники справи:
відповідач - Державне підприємство «Науково-Дослідний і проектний інститут містобудування»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-Дослідний і проектний інститут містобудування» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку,-
В обґрунтування позову позивач вказувала, що 06 серпня 2007 року згідно з наказом №114-к була прийнята відповідачем на посаду інженера ІІ категорії.
02 червня 2021 року на підставі наказу № 91-к позивач була звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.
05 липня 2021 року позивач направила відповідачу заяву про надання довідки про суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку та наданні копії наказу про звільнення. Станом на день звернення до суду від відповідача довідки не надходило.
На підставі викладеного, позивач просила про задоволення позову.
Ухвалою судді від 22 вересня 2021 року відкрито провадження для розгляду позову за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
17 грудня 2021 року від відповідача надійшло клопотання про долучення до справи довідки від 16 грудня 2021 року про нараховану але не виплачену заробітну плату ОСОБА_1 та розмір грошової компенсації за невикористану відпустку.
Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.
Відповідач про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою місцезнаходження юридичної особи відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що відповідає приписам частини десятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, причини неявки свого представника суду невідомі, відзив від відповідача до суду не надходив.
Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Суд установив, що ОСОБА_1 з 06 серпня 2007 року до 02 червня 2021 року працювала в ДП «Науково-Дослідний і проектний інститут містобудування».
Відомостей про виплату ОСОБА_1 відповідачем заборгованості із заробітної плати суду не надано.
Звертаючись до суду із позовною заявою позивач додала розрахунок компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.
Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
За положеннями статті 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Згідно із частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Частиною п`ятою статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Відповідно до статті 24 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Ураховуючи те, що матеріалами справи доведена затримка виплати позивачу заробітної плати за період з квітня 2021 року до червня 2021 року, а також компенсації за невикористану відпустку і це є підставою для стягнення такої заборгованості з ДП ««Науково-Дослідний і проектний інститут містобудування» на користь ОСОБА_1 .
За таких обставин, суд вважає за можливим взяти за основу відомості, що містяться в довідці, що надана відповідачем за період з квітня 2021 року до червня 2021 року, а також компенсацію за невикористану відпустку за 96 днів і це є підставою для стягнення такої заборгованості з ДП «Науково-Дослідний і проектний інститут містобудування» на користь ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 141 ЦК України, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 225 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 43, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 21 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, ст.ст. 24, 94, 97, 237-1 Кодексу Законів про працю України, ст. ст. 23, 1167 ЦУК України, ст.ст. 10, 13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 280-282, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-Дослідний і проектний інститут містобудування» про стягнення заборгованості із заробітної плати - задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства «Науково-Дослідний і проектний інститут містобудування» на користь держави судовий збір в сумі 225 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2021 року.
Суддя О. Л. Бусик