Справа № 266/5324/20
Провадження № 2/263/1110/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Кулик С.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, про визнання дій незаконними, стягнення грошових коштів шляхом списання для нарахування пенсії за період незаконного кримінального переслідування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, про визнання дій незаконними, стягнення грошових коштів шляхом списання для нарахування пенсії за період незаконного кримінального переслідування.

Розпорядженням голови Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 січня 2021 року, на підставі ч. 3 ст. 41 ЦПК України, вказану цивільну справу передано до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області, у зв`язку із тим, що усі працюючи судді Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області заявили самовідвід у зазначеній цивільній справі.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової між суддями від 24 лютого 2021 року вказану справу визначено до розгляду судді Кулику С.В.

Ознайомившись із позовною заявою, доданими до позову письмовими доказами, приходжу до висновку про необхідність заявити самовідвід по зазначеній справі, з огляду на таке.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаними позовними вимогами у зв`язку з незаконним кримінальним переслідуванням з боку службових і посадових осіб слідчих органів Головного управління Національної поліції в Донецькій області та прокуратури. Позивач вказує, що посадові особи на професійному рівні організували його травлю, скоїли відносно нього численні кримінальні правопорушення з метою його фізичного знищення та заволодіння його майном. Вважає, що посадові особи органів досудового слідства, прокуратури і судді створили організоване кримінальне угрупування.

До вчинення відносно нього незаконного кримінального переслідування, внаслідок чого позивач поніс значні збитки майнового характеру та моральні страждання та не мав можливості сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України, що позбавило його права на пенсію, ОСОБА_1 вважає причетним також і суддю Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_2 , про що зазначає у позовній заяві. Також зазначає, що відносно судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_2 детективами НАБУ було винесено відомості до ЄРДР за № 0000919 від 18 жовтня 2019 року.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та свобод.».

Як зазначено в рішенні Meћnariж v. Croatia (Межнаріч проти Хорватії), § 36; Wettstein v., Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), об`єктивний тест стосується переважно ієрархічних та інших зв`язків між суддею та іншими особами у справі, що об`єктивно обґрунтовує сумніви щодо неупередженості суду, оскільки він не відповідає вимогам Конвенції відповідно до результатів об`єктивного тесту. У зв`язку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 98).

У рішенні Ради суддів України від 12 травня 2016 року № 36 роз`яснено, що в разі виникнення конфлікту інтересів, який може бути врегульований в процесуальний спосіб (відвід, самовідвід), суддя врегульовує його самостійно без повідомлення про таке Раду суддів України.

Враховуючи те, що позивач звертаючись до суду з позовними вимогами, посилається, як на підставу позову, в тому числі на професійну діяльність судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Соловйова О.Л., який по теперішній час працює на посаді судді, з метою виключення будь-якого сумніву в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи з боку сторін чи інших осіб, що беруть участь у справі, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід та направити справу до канцелярії суду для подальшого визначення судді для розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Кулика С.В. від розгляду цивільної справи № 266/5324/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, про визнання дій незаконними, стягнення грошових коштів шляхом списання для нарахування пенсії за період незаконного кримінального переслідування, - задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому частиною другою статті 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Кулик