ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м.Суми

Справа №591/4573/21

Номер провадження 22-ц/816/1801/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

за участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Сумський державний університет,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2021 року в складі судді Северинової А.С., постановлені в м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 13 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Сумського державного університету про визнання незаконним та скасування наказу.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно з наказом № 253-к Української академії банківської справи від 23 вересня 2015 року вона була прийнята на роботу прибиральником службових приміщень відділу господарської діяльності. На підставі наказу Сумського державного університету від 01 червня 2018 року № 0427-1 у зв`язку з реорганізацією вона вважалася працюючою на посаді прибиральника службових приміщень корпусу наукової бібліотеки та Конгрес-центру господарського відділу університетського кампусу у центрі міста. Згідно з наказом № 0899-ІІ від 25 травня 2021 року вона була переміщена з посади прибиральниці службових приміщень корпусу Конгрес-центру / за техпаспортом міжвузівська бібліотека, / господарський відділ університетського кампусу в центрі міста, управління господарського забезпечення, адміністративно-господарча частина/ на посаду прибиральниці службових приміщень спортивно-оздоровчого центру «Універ» з 01 червня 2021 року.

Посилаючись на те, що роботодавець наказом від 25 травня 2021 року фактично провів не переміщення, а переведення позивачки без її згоди, що є порушенням вимог статті 32 КЗпП України, тому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 0899-ІІ від 25 травня 2021 року про її фактичне переведення.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваним наказом позивачку було переміщено з посади прибиральника службових приміщень корпусу Конгрес-центру (за техпаспортом міжвузівська бібліотека) (господарський відділ університетського кампусу в центрі міста, управління господарського забезпечення, Адміністративно-господарча частина) на ту ж саму посаду прибиральника службових приміщень в інше робоче місце в інший структурний підрозділ Спортивно-оздоровчого центру «Універ» в межах одного і того самого населеного пункту. Оскільки переміщення позивачки здійснено на тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ, у тій же місцевості та в межах відповідної посади, тобто відбулась лише зміна робочого місця (місця безпосереднього виконання роботи), структурного підрозділу у тій самій місцевості, не змінилась жодна з істотних умов трудового договору позивачки, можна зробити висновок про те, що позивачку було саме переміщено, а не переведено в інший структурний підрозділ, зокрема з посади прибиральника службових приміщень на посаду прибиральника службових приміщень. За таких обставин, суд дійшов висновку про дотримання норм трудового законодавства під час переміщення позивачки та про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного наказу № 0899-ІІ від 25 травня 2021 року.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення фактичних обставин справи, застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при її переміщенні, згідно з наказом №0899-П від 25.05.2021 р., з посади прибиральника службових приміщень корпусу Конгрес -центру на посаду прибиральниці службових Приміщень спортивно-оздоровчого центру «Універ» для неї змінилися умови праці. Суд не прийняв до уваги ті важливі обставини, на які вона посилалася у судовому засіданні, що при переміщенні її до спортивно-оздоровчого центру її посада прибиральника носить тимчасовий, сезонний характер роботи, оскільки оздоровчий центр працює, виключно, у літній термін. У своєму наказі про її переміщення відповідачем не було обумовлений термін її переміщення на посаду у спортивно-оздоровчий центр, а тому, це переміщення було сходинкою до мого подальшого звільнення, оскільки термін роботи оздоровчого центру працює до вересня місяця, оскільки носить сезонний характер роботи.

Більш того, для позивачки зміна суттєвих умов праці при переміщенні пов`язана і з другими важливими обставинами, оскільки вона була безпосередньо залежна від транспорту і далека відстань вимагала великих витрат коштів на проїзд. Судом також не прийнято до уваги упереджене ставлення до неї комендантом ОСОБА_2 при вирішенні питання про її переміщення, що продовжується протягом часу, коли її призначили комендантом. Таким чином, вважає, що у даному випадку вона фактично була переведена в інший структурний підрозділ без її згоди, оскільки змінювались істотні умови її праці.

Від представника університету надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній не погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що у апеляційній скарзі, як і у позовній заяві, позивач просить суд визнати незаконним і скасувати наказ від 25.05.2021 р. № 0899-ІІ. Проте, якому законодавству він не відповідає апеляційна скарга відомостей не надає, оскільки на будь-які норми трудового чи іншого законодавства посилання відсутні. Підстави незгоди з наказом та підстави, за яких позивач вважає, що у даному випадку було не переміщення, а переведення, законом не визначені як істотні умови праці і не викликають необхідності у відповідності до ст. 32 КЗпП України згоди працівника та завчасного його попередження. Не погоджуючись з висновком суду, що внаслідок переміщення істотні умови праці не змінились, позивач не називає, які саме істотні умови праці для неї змінились. Зміна трансферу (переміщення) від місця проживання до місця роботи, про що зазначає позивач, не є істотною умовою праці, оскільки і для попереднього місця роботи, і для нового відбувається за допомогою міського транспорту, що свідчить про те, що її переміщено у тій же місцевості, тобто і ця обставина відповідає ч. 2 ст. 32 КЗпП України. Зазначаючи, що у оскаржуваному наказі не вказано на який термін її переміщено, позивач не вказує, якою нормою законодавства це встановлено та за яких підстав відповідач мав право чи обов`язок переводити працівника на строковий трудовий договір. Будь-яких доказів, що підрозділ, куди її переміщено, працює тимчасово або сезонно, і саме до вересня, ні позовна заява, ні апеляційна скарга не містить, в той час, як у відповідності до ст. 81 ЦПК України це є обов`язком позивача. Спортивно-оздоровчий центр «Універ» - це структурний підрозділ університету, який працює постійно, незалежно від пори року, в тому числі і у період, коли у студентів канікулярна відпустка. Таким чином, оскаржуваним наказом позивача переміщено на інше робоче місце в інший структурний підрозділ університету у тій же місцевості в межах посади, обумовленої трудовим договором, що у повній мірі відповідає нормі ч. 2 ст. 32 КЗпП України.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали доводи апеляційної скарги і просили задовольнити.

Представник учбового закладу підтримав рішення суду і просив залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Української академії банківської справи Міністерства освіти і науки України від 23 вересня 2015 року № 253-к ОСОБА_1 була прийнята на роботу прибиральником службових приміщень відділу господарської діяльності (а.с. 7).

На підставі наказу Сумського державного університету від 01 червня 2018 року № 0427-І у зв`язку з реорганізацією ОСОБА_1 вважалася працюючою на посаді прибиральника службових приміщень корпусу наукової бібліотеки та Конгрес-центру господарського відділу університетського корпусу у центрі міста (а.с. 6).

Наказом Сумського державного університету від 25 травня 2021 року № 0899-ІІ ОСОБА_1 була переміщена з посади прибиральника службових приміщень 9132/19260 корпусу Конгрес-центру (за техпаспортом міжвузівська бібліотека) (господарський відділ університетського кампусу в центрі міста, управління господарського забезпечення, Адміністративно-господарча частина), основна посада, частина ставки: 1,00, категорія посади: адміністративно-господарський персонал на посаду прибиральника службових приміщень, 9132/19260 Спортивно-оздоровчого центру «Універ» основна посада, частина ставки: 1,00, категорія посади: адміністративно-господарський персонал з 01 червня 2021 року. Умови оплати праці: тарифний розряд 1, оклад 2670 грн, джерело фінансування спеціальний фонд, загальноуніверситетські кошти, з доплатою 10 % за прибирання туалету (спеціальний фонд, загальноуніверситетські кошти) з 01 червня 2021 року. Підстава службова записка (а.с. 4).

З вказаним наказом позивачку було ознайомлено 25 травня 2021 року про що зазначено у листі Сумського державного університету, який був вручений позивачці 27 травня 2021 року, та повідомлено про місце розташування нового робочого місця та безпосереднього керівника (а.с. 5).

За частинами першою, другою статті 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві в установі, організації або в іншу місцевість хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускаються тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законом.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

Так, зазначена норма трактує поняття «переміщення» у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Вона передбачає у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором, зміну: робочого місця (тобто місця безпосереднього виконання роботи); структурного підрозділу у тій самій місцевості; роботи на іншому механізмі або агрегаті.

Переміщення може здійснюватися тільки за умови, що не змінюється жодна з істотних умов трудового договору працівника.

Таким чином, якщо переведення на іншу роботу пов`язане зі зміною трудових функцій працівника, місця роботи (місцевості), то переміщення в інший структурний підрозділ передбачає збереження обумовленого трудовим договором місця роботи і трудових функцій.

Вказаних правових висновків дійшов також Верховний Суд України у постановах від 01листопада 2017 року у справах № 6-1429цс17 та № 6-1471цс17.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуваним наказом позивачку було переміщено з посади прибиральника службових приміщень корпусу Конгрес-центру (за техпаспортом міжвузівська бібліотека) (господарський відділ університетського кампусу в центрі міста, Управління господарського забезпечення, Адміністративно-господарча частина) на ту ж саму посаду прибиральника службових приміщень в інше робоче місце в інший структурний підрозділ Спортивно-оздоровчого центру «Універ» в межах одного і того самого населеного пункту.

Оскільки переміщення позивачки здійснено на тому ж підприємстві на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ, у тій же місцевості та в межах відповідної посади, тобто відбулась лише зміна робочого місця (місця безпосереднього виконання роботи), структурного підрозділу у тій самій місцевості, не змінилась жодна з істотних умов трудового договору позивачки, судом першої інстанції правильно зроблено висновок про те, що позивачку було саме переміщено, а не переведено в інший структурний підрозділ, зокрема з посади прибиральника службових приміщень на посаду прибиральника службових приміщень.

Проаналізувавши матеріали справи, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, про дотримання норм трудового законодавства під час переміщення позивачки та про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваного наказу № 0899-ІІ від 25 травня 2021 року.

Посилання скаржника на те, що він не надавав свою згоду на переведення, не спростовує висновки суду першої інстанції, оскільки згода працівника на його переміщення, не потребується (ст. 32 КЗпП України). Та обставина, на яку позивачка посилається у апеляційній скарзі, а саме, її переміщенні відбулось із зміною місця роботи внаслідок чого вона змушена витрачати час щоб доїхати до нього, відповідно до наведеної норми трудового законодавства не є ознакою щоб вважати про її фактичне переведення на іншу роботу

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а), г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Оскільки в позові відмовлено, тому відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2021 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко