Справа № 627/940/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права на частку земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0064281 в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат - ОСОБА_2 .

При житті ОСОБА_2 набув права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0064281.

Після його спадщину фактично прийняли спадщину його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проживаючи з ним на час відкриття спадщини, тобто фактично успадкували по Ѕ частці права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - померла.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на Ѕ частку права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106, яке вона фактично успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняв її чоловік, а батько позивача ОСОБА_3 , проживаючи з нею на час відкриття спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106, яке він фактично успадкував після смерті свого сина ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_4 по Ѕ частці після кожного.

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_3 , однак успадкувати його в нотаріальному порядку вона позбавлена можливості в зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), а також в зв`язку з розбіжностями в прізвищі її брата ОСОБА_2 , в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з позовом, встановити факт належності правовстановлюючого документу, а також визнати за нею право на частку земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0064281 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину після свого сина ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_4 , але юридично її не оформив.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність.

Представник відповідача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, про розгляді справи покладався на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на його майно, що складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106, що підтверджується копією сертифікату та відповіддю Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області від 04.12.2020 №643/115-20, з якої вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РН №892106 гр. ОСОБА_2 по КСП «Козіївське» Козіївської сільської ради знаходиться у Відділі як не витребуваний.

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 28.07.2020 №633, то спадкоємець ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований з батьком ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_4 , а тому останні фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , проживаючи з ним на час відкриття спадщини, тобто фактично успадкували по Ѕ частці права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106.

Факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються батьками ОСОБА_2 підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 14.02.2020 року та висновком Краснокутського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) №46/15.26-05.06-09 про внесення змін до актового запису цивільного стану.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_2 немає, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.12.2020 року, з якої вбачається, що за параметром запиту: ОСОБА_2 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_4 - інформація відсутня та відповіддю Харківського обласного державного нотаріального архіву від 11.12.2020 року №3756/02-21, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , то ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на Ѕ частку права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106, яке вона фактично успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_2 .

Згідно ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняв її чоловік, а батько позивача ОСОБА_3 , проживаючи з нею на час відкриття спадщину, про що свідчить довідка виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 17.02.2021 №187.

Факт, що ОСОБА_3 являвся чоловіком ОСОБА_4 підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 14 лютого 2020 року №2.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_4 немає, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.12.2020 року, з якої вбачається, що за параметром запиту: ОСОБА_4 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 - інформація відсутня та відповіддю Харківського обласного державного нотаріального архіву від 28.12.2020 року №3892/02-21, з якої вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106, яке він фактично успадкував після смерті свого сина ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_4 по Ѕ частці після кожного.

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця.

Факт, що позивач являється донькою померлого ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_3 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №7, копії яких маються в матеріалах справи.

Інших спадкоємців майна ОСОБА_3 немає, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.12.2020 року, з якої вбачається, що за параметром запиту: ОСОБА_3 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_5 - інформація відсутня.

Окрім цього позивач позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, в зв`язку з розбіжностями в правовстановлюючих документах, а саме: в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 та у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 14.02.2020 року прізвище спадкодавця вказано « ОСОБА_2 », а у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії РН №892106 його прізвище зазначено « ОСОБА_2 ».

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлого батька ОСОБА_3 , до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай).

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, ОСОБА_1 пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.73 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що ОСОБА_1 , як спадкоємець після смерті спадкодавця батька - ОСОБА_3 , має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно ст. ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат.

На підставі вищевказаного та керуючись ст. 529 ЦК Української РСР, п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, ст.1261 ЦК України, ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106, виданого на ім`я ОСОБА_2 - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №892106, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та фактично прийняв спадщину після смерті сина ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_4 ).

Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Миру №127, смт Краснокутськ, Богодухівський район, Харківська область, ).

Суддя Каліберда В. А.