Справа № 930/2643/21
Провадження №16122021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом Адвокатського обєднання «МАКМЕЛ» в особі Мельника Олександра Сергійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача.

Адвокатське обєднання «МАКМЕЛ» в особі представника позивача адвоката Мельника О.С. звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання правової допомоги б/н від 23.01.2019 року в розмірі 48720 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що Адвокатським об`єднанням «МАКМЕЛ» в особі Керуючого партнера Мельника Олександра Сергійовича та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги б/н 23 січня 2019 року (далі також - Договір).

Згідно з п. 1.2 Правова допомога за цим Договором полягає у наступному:

1.2.1. захист інтересів клієнта в судах всіх інстанцій та юрисдикцій щодо визнання за клієнтом права на постійне користування земельною ділянкою.

В свою чергу, відповідно до п. 4.1.1. Договору клієнт сплачує авансований платіж у розмірі 2 000 доларів США, що еквівалентно 48 720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) гривень.

З огляду на те, що згідно з Договором правова допомога полягає у захисті інтересів ОСОБА_1 в судах всіх інстанцій та юрисдикцій щодо визнання за ОСОБА_1 права на постійне користування земельною ділянкою, а тому Позивач виконав згідно із зазначеним Договором свої зобов`язання.

Позивач на виконання умов Договору здійснював підготовку та подачу адвокатського запиту від 24.01.2020 вux. № 1189/01, що підтверджується відповіддю Виконавчого комітету Райгородської сільської ради від 31.01.2020 № 02-І 9-82, підготовку та подання позовної заяви, подання заяв про забезпечення позову, підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу, приймав участь у судових засіданнях.

Відповідачем зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконуються, що змусило Адвокатське обєднання « Макмел» звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Виклад позиції відповідача

Від відповідача 09.12.2021 року надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, вважаючи вимоги позивача безпідставними.

Відповідач зазначає, що позивач вказує у відповідності до Договору про надання правової допомоги від 23.01.2019 року, що здійснив дії, пов`язані з розглядом справи № 930/385/20 у Немирівському районному суді, однак це не відповідає дійсності.

Справа № 930/385/20 стосувалася набуття права користування земельною ділянкою площею 48,61га. Участь в цій справі приймав адвокат Мельник О.C., його правова допомога була оплачена відповідачем.

В Договорі від 23.01.2019 року не вказується, що позивач має представляти інтереси у справі № 930/385/20 щодо визнання права користування мельною ділянкою площею 48,61га.

Відповідно до п.1.2 даного Договору зазначено про захист інтересів клієнта у судах.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що згідно п.4.1 Договору передбачено авансовий платіж у розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно 48700 грн.

Важливо, шо зазначено не 48 700 грн, що еквівалентно 2000 доларів США, а саме «2000 доларів США, що еквівалентно 48 700 грн».Тобто плата або грошове зобов`язання визначене у іноземній валюті.

Проте згідно ст.533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Жодним законом не передбачено, щоб у такому правочині, як Договір - використовувалися

розрахунки в іноземній валюті.

Тому відповідач заперечує ту обставину, що у Договорі була погоджена сума договору.

Оскільки відповідно до п.4.1 Договору передбачено авансовий платіж у розмірі 2000 доларів США, що еквівалентно 48700 грн., тобто авансовий платіж, але остаточний (основний) - не визначено, тому сума договору або гонорар не був визначений.

А також не визначено порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.

Строк Договору закінчився 23 липня 2020 року і до закінчення терміну договору позивач і не ставив питання про сплату авансу ( гонорару), оскільки роботи згідно Договору не виконувалися, проте тільки тепер позивач ставить питання про стягнення заборгованості та вимагає сплатити аванс.

Чинне законодавство передбачає стягнення плати за виконані послуги, водночас не передбачено законом в примусовому порядку стягнення авансу.

Отже відповідач вважає, що позивач зловживає правом, використовуючи документи, намагається стягнути кошти за роботу, яку не виконав. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про виправлення описки в ухвалі сулу про відкриття провадження, а саме у прізвищі відповідача, яке задоволено судом

08.12.2021 року від Адвокатського обєднання «МАКМЕЛ» надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача .Від відповідача окрім відзиву заяв та клопотань не надходило

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали суду від 17.11.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву Адвокатського обєднання «МАКМЕЛ» в особі Мельника Олександра Сергійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та відкрито провадження у справі, розгляд цивільноїсправи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 09.30 год 16.12.2021 року без повідомлення (виклику) учасників справи.

Судом 16.11.2021 року здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 17.11.2021 року було разом з копією позовної заяви, додатками до неї , повісткою про виклик до суду направлено на адресу відповідача.

Згідно здійсненого запиту до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Вінницькій області відповідач ОСОБА_1 проживає с. Коржівка Немирівського району, Вінницької області.

Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України).

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Так, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,

та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 23.01.2019 року між Адвокатським обєднанням « Макмел» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н про надання правової допомоги.

Предметом договору є правова допомога у врегулюванні питання щодо захисту інтересів відповідача ОСОБА_1 в судах усіх інстанцій та юрисдикцій щодо визнання за ОСОБА_1 права на постійне користування земельною ділянкою(а.с.9-13).

Як зазначає позивач, що на виконання умов даного договору були здійсненні наступні дії, а саме підготовка та подача адвокатського запиту, подання позовної заяви,- підготовка та подання заяви про забезпечення позову, підготовка та подачння відзиву на апеляційну скаргу, участь у судових засіданнях (а.с.17-26,29-30,32-33,34-36,37-44).

Позивач зазначає, що відповідачу був надісланий акт № 1 приймання і передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги б/н від 23.01.2019 року, який відповідач отримала 22.10.2021 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного веб порталу Укрпошти.

Позивач стверджує, що відповідно до п.4.4 договру про надання правової допомоги, Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом п`яти днів з моменту його отриманні клієнтом останній не надав на акт свої заперечення.

Таким чином позивач вважає, що наявність та обґрунтованість розрахунків заборгованості підтверджуються направленням Акту № 1 прийому-передачі наданих послуг (поштове відправлення № 889, що підтверджується фіскальним чеком, накладною та описом вкладення, на яких зазначено номер поштового відправлення), а також Довідкою, виданою бухгалтером АО «МАКМЕЛ», в якій підтверджується факт відсутності перерахування будь-яких коштів, де відсутня інформація щодо оплати послуг правової допомоги ОСОБА_1 .

Тому позивач вважає, що відповідач не виконала умови договору та порушує договірні зобов`язання.

Позивачем була направленя претензія відповідачу ОСОБА_1 з вимогою сплатити борг(а.с.45-46)

Відповідач ОСОБА_1 заперечує щодо заявлених позовних вимог про що подала відзив на позов.

Відповідач у своєму відзиві зазначає, що у договорі про надання правової допомоги сума гонорару не зазначалася. Сума, яка підлягає до оплати послуг у договорі погоджена не була і час розгляду справи у суді в відповідача не виникало ніяких перешкод із розглядом справи щодо постійного користування землею та це потребувало б захисту. Жодних послуг позивачем по розгляду справи надано не було. Строк дії Договору про надання правової допомоги закінчився півтора року тому, а на даний час позивач посилаючись на умови договору вимагає сплатити аванс, який не був обумовлений у договорі.

Важає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість кожного доказу, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засадами судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто, суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані позивачем.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, суд не позбавляє позивача можливості звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів визначивши для цього інший - необхідний у цьому випадку спосіб захисту

З обсягу належних та допустимих доказів оцінених у судовому засіданні, суд дійшов до переконання, що доводи позивача щодо порушення зобов`язання відповідачем ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження. Позивачем не надано на огляд суду доказів, які б підтверджували позовні вимоги.

Суд визнає належними та допустими докази відповідача відповідно до яких вбачає, що між

сторонами існувала домовленість щодо укладення договору надання правової допомого, однак сторони не дійшли усіх істотних умов щодо визначення суми гонорару,і такі докази надані відповідачем у відзиві суд вважає належними та допустимими.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина п`ята статті 263 ЦПК України).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність .

Згідно зі статтею 1 Закону (у редакції на час укладення договору) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) (далі - Закон) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору .

Відповідно до частини першої статті 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону).

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України).

Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним.

Згідно з статтею 30 Закону , статтею 28 Правил адвокатської етики ( у редакції 2012 року)гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги , тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару.

Відповідно до статті 14 Правил адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги.

Вирішуючи спір та стягуючи з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 48720 гривень, як гонорар за здійснення адвокатом Мельником О.С. правової допомоги, суд бере до уваги, що договір про надання правової допомоги від 23.01.2019 року не визначає порядок обчислення гонорару (

фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.

Зміст договору не може свідчити про безумовну домовленість сторін про порядок обчислення гонорару та порядок його сплати, враховуючи, що відповідач заперечує визначений розмір гонорару.

Договір про надання правової допомоги має відповідати вимогам Закону та Правилам, а також визнаним міжнародним та національним стандартам надання правової допомоги.

Правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме документами про проведені розрахунки між сторонами договору.

Суд, не може погодитись із позицією позивача, що відповідач отримавши Акт № 1 прийому-передачі наданих послуг погодив усі умови оплати даних послуг та визначився із сумою гонорару і тим самим не надав свої заперечення.

Позивач не надав, будь-якого розрахунку на підтвердження обсягу виконаної ним роботи (фіксований розмір, погодинна оплата).

Висновки суду

За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, а тому, задоволенню не підлягають.

Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення судового збору, оскільки у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Вимога відповідача щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, 211, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.525, 526, 527, 530, 626, 901,903 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову Адвокатського обєднання «МАКМЕЛ» в особі Мельника Олександра Сергійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Адвокатського обєднання "МАКМЕЛ" в особі керуючого партнера Мельника Олександра Сергійовича ( код ЄДРПОУ 4031801, 02002 м. Київ вул. Сверстюка, буд. 19, оф 21) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою (22856 с. Коржівка, Немирівського району Вінницької області, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області від 17 липня 2002 року РКНОП ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 ( десять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Немирівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу

України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені статтями 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О.П. Царапора