Справа № 755/4494/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

за участі

представника заявника (боржника) Корчинської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами,-

у с т а н о в и в:

05.01.2021 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою у якій просить скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий наказ від 27 березня 2020 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи із 20.03.2020 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а потім по 1/6 до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До розгляду заяви зупинити виконання за судовим наказом від 10.04.2020 № 755/4494/20.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що у заяві про видачу судового наказу у реквізитах сторін стягувач ОСОБА_2 умисно вказав адресу за якою боржник ОСОБА_1 та їх молодший син ОСОБА_5 не проживають більше трьох років, також зазначив неправильний номер телефону боржника. ОСОБА_1 вищевказаний судовий наказ не отримувала, ознайомлена з ним не була, оскільки з лютого 2017 р. за адресою: АДРЕСА_1 з дитиною не проживає, про що достеменно було відомо стягувачу. Після арешту банківських рахунків 03.11.2020 року боржника остання звернулась за правовою допомогою. Представник ОСОБА_3 ознайомилась з матеріалами справи 04.11.2020 року та 19.11.2020 р. звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, у задоволенні якої ухвалою суду від 24.12.2020 року було відмовлено. Право вимоги аліментів стягувачу не належало. Внаслідок систематичного фізичного та психологічного насильства з боку стягувача боржник ОСОБА_3 вимушена була у лютому 2017 р. разом з обома синами покинути квартиру, у якій сторони мешкали разом, та з дітьми переїхала у квартиру своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 . З того часу боржник та молодший син ОСОБА_5 не мешкають за адресою реєстрації. Старший син ОСОБА_4 деякий час проживав разом із матір`ю і молодшим братом ОСОБА_5 , потім через деякий час хитрощами був забраний батьком та постійно мешкає зі стягувачем. У заяві про видачу судового наказу стягувач надав суду неправдиву інформацію, що боржник сама покинула квартиру, а він залишився проживати разом із двома синами. Внаслідок умисного введення суду в оману ОСОБА_2 про його спільне проживання із двома дітьми, Дніпровським районним судом м. Києва без належної перевірки доказу спільного проживання стягувача із дітьми було порушено майнові права боржника та незаконно стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.01.2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами було залишено без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали (а.с. 82, 83).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, відкрито провадження за заявою та призначено розгляд заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 19.02.2021 р. (а.с. 89, 90).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2021 року у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про зупинення виконання за судовим наказом відмовлено (а.с. 87, 88).

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 просила задовольнити заявлені вимоги, надала пояснення, викладені у заяві.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, суду подав клопотання про перенесення розгляду справи через зайнятість його представника у розгляді справи в іншому суді м. Києва.

Представник боржника заперечувала проти відкладення розгляду справи, посилаючись на зловживання стягувачем процесуальними правами та затягування розгляду заяви.

Вивчивши клопотання стягувача ОСОБА_2 , вислухавши думку представника заявника, суд вважає, що клопотання стягувача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки жодних доказів на підтвердження неможливості явки до суду представника ОСОБА_2 , а також поважності причин такої неявки суду не надано.

Про дату судового засідання стягувач був повідомлений завчасно, а саме 09.02.2021 р., що підтверджується повідомленням Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому стягувач ОСОБА_2 не був позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог заявника (боржника у виконавчому провадженні) та в повній мірі користуватися правами, передбаченими ЦПК України.

Враховуючи, що стягувач не надав доказів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання, суд визнає причини його неявки до суду неповажними.

З урахуванням наведеного та положень ст. 223 ЦПК України, підстави для відкладення судового засідання або оголошення у ньому перерви відсутні.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно пункту 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи зазначене та визначені ч. 1 ст. 429 ЦПК України строки розгляду заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі стягувача.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи убачається, що 27 березня 2020 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/4494/20 видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Київ, що зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . на користь стягувача ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_1 » аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи із 20.03.2020 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а потім по 1/6 до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

За положеннями ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу про стягнення аліментів відповідно до п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Чинним законодавством передбачено лише такий спосіб захисту для боржника за судовим рішенням у наказному провадженні про стягнення аліментів. А тому під час розгляду заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами суд повинен дати оцінку всім обставинам, зазначеним у заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Частиною 1 ст. 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

За нормою пункту 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення.

Тобто за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, серед іншого, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, при розгляді вказаної справи, з метою належного виконання судом покладеного на нього цивільним процесуальним законодавством обов`язку щодо здійснення захисту порушеного права заявника, необхідним є врахування конкретних обставин цієї справи, застосування загальних засад цивільного права - принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з аксіом цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", що означає: "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права" (про необхідність застосування такого підходу при вирішенні заяв про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судових наказів про стягнення аліментів вказав Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі №554/325/16-ц).

За приписами частини 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Видаючи судовий наказ про стягнення аліментів, суд виходив з наданих заявником ОСОБА_2 документів, зокрема, що останній є батьком дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (а.с. 9, 10), діти проживають разом із заявником за адресою: АДРЕСА_1 , про що суду було надано довідки про реєстрацію місця проживання від 04.02.2019 р. № НОМЕР_2 , № 2595520 (а.с. 11, 12).

Нормою ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Боржник ОСОБА_1 в обгрунтування вимог заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу посилається на те, що з лютого 2017 р. дитина ОСОБА_5 проживає з нею за адресою: АДРЕСА_2 , із стягувачем ОСОБА_2 мешкає лише старший син ОСОБА_4 .

Суд приймає до уваги вказані доводи, оскільки вони підтверджуються наступними письмовими доказами.

Відповідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Хімікат» від 09.11.2020 р. № 013, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають з лютого 2017 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 76).

Згідно довідки Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Дельфін» від 24.12.2020 р. № 4, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживають за адресою: АДРЕСА_1 з лютого 2017 року по теперішній час (а.с. 79).

За змістом довідки від 17.11.2020 р., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спостерігається в КНП «Ц ПМСД № 2» Деснянського району з народження, декларація укладена 04.05.2018 р. з лікарем педіатром ОСОБА_10 , по цей час, дитина проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 78).

Відповідно довідки Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 251 імені Хо Ши Міна з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району міста Києва від 17.11.2020 р № 96, ОСОБА_5 навчається у вказаній школі з 01 вересня 2017 року по даний час (а.с. 77).

У спростування викладених обставин жодних доказів зі сторони стягувача ОСОБА_2 суду не надано.

Таким чином, на момент звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, заявник ОСОБА_2 надав суду неправдиві відомості, що обидва малолітні сини проживають з ним.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже з`ясовано, що ОСОБА_2 було заявлено у порядку наказного провадження вимогу про стягнення на його користь аліментів на утримання двох дітей з ОСОБА_1 , з якою на час звернення до суду про видачу судового наказу фактично постійно проживала одна дитина, тобто за вимогою, за якою з огляду на вищенаведені приписи п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ не міг бути виданий.

Наведені обставини суттєво впливають на прийняте судом рішення щодо наявності підстав для стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5 , а тому зазначене є нововиявленими обставинами та підставою для перегляду судового наказу судді Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2020 року у цивільній справі №755/4494/20. При цьому суд ураховує те, що в інший спосіб захистити своє порушене право, окрім як подати заяву про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставини, заявник ОСОБА_1 не може.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Суд вважає доводи заявника ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтованими з огляду на те, що надано фактичні докази, що у встановленому законом порядку спростовують факти, покладені в основу оспорюваного судового наказу.

За нормою пункту 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до частини 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу Дніпровського районного суду міста Києва від 27.03.2020 року у цивільній справі №755/4494/20, скасувати указаний судовий наказ та відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 180, 181, 183 СК України, ст. ст. 2, 160, 161, 165, 167, 423, 424, 425, 429 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Судовий наказ виданий Дніпровським районним судом міста Києва 27 березня 2020 року по справі № 755/4494/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи із 20.03.2020 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, а потім по 1/6 до досягнення повноліття ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 лютого 2021 року.

Суддя