Провадження №2/447/596/21
Справа №447/2458/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

17.12.2021 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р.,

за участю секретаря судового засідання Стронської Р.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

Процесуальні дії у справі.

03.08.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що шлюб між ними зареєстровано 16.08.2017. Від подружнього життя у них народилися двоє дітей: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, сварки. Подружні відносини з відповідачем припинилися.

На даний час діти, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , проживають із позивачкою ОСОБА_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності її матері. Відповідач ОСОБА_2 також проживає в даному житловому будинку, оскільки іншого житла у нього немає. Однак, не зважаючи на спільне проживання подружніх і сімейних відносин між нами немає, а також відповідач бере значно меншу участь в процесі виховання дітей, догляду за ними і їх забезпеченням одягом, речами та всім іншим, необхідним для нормального росту, розвитку дітей, забезпечення їх потреб. У позивачки з дітьми сформувався більш стійкий психологічний контакт та прив`язаність один до одного в порівнянні з відповідачем, а тому просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із нею.

Разом з тим, враховуючи ту обставину, що відповідач останнім часом не проявляв особливої уваги до життя дітей та не надавав їм достатнього фінансового забезпечення, вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів малолітніх дітей, також пред`явити позовні вимоги про стягнення аліментів на тримання дітей.

Відповідач офіційно не працевлаштований та не є суб`єктом підприємницької діяльності. Кошти заробляє шляхом надання разових послуг та робіт на замовлення, однак такий є працездатним, здоровим чоловіком, що дозволяє йому працювати та отримувати стабільний дохід, беручи до уваги встановлені чинним законодавством України розміри мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімум на дітей відповідного віку, а також ті витрати, які позивачка несе щомісячно на утримання двох дітей вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину.

04.08.2021 суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі, визначив, що справу слід розглядати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвала суду про відкриття провадження, копія позовної заяви та доданих до неї документів були надіслані відповідачу на адресу місця його проживання.

10.08.2021 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Зі змісту відповіді на запит встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

16.08.2021 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

17.12.2021 позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

17.12.2021 відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував, розгляд справи просив проводити у його відсутності.

Судом на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд встановив:

Шлюб між сторонами зареєстровано 16.08.2017 Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 354.

Сторони у справі записані батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 відповідно.

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні.

Оцінка суду.

За змістом статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим.

Суд приходить до висновку, що так як шлюб між сторонами розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому цей шлюб слід розірвати.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У сторін є спільні діти і сторони мають рівні обов`язки з їх утримання. Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, а саме визначити суму аліментів на утримання дітей у розмірі по 2000,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства`на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У відповідності до вимог ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Із системного тлумачення Конвенції про права дитини, положень Закону України «Про охорону дитинства», норм Сімейного кодексу України, випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Вирішуючи даний спір між батьками, суд виходить з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дітей, враховує вік дітей, особисті якості батьків, можливості створення належних умов для виховання дітей, а також те, що позов визнано відповідачем, на даний час визначення місця проживання дітей разом з матір`ю відповідатиме інтересам дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, слід стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір у розмірі 1816,00 грн., а також враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, такий слід стягнути з відповідача у розмірі 908,00 гривень в дохід держави.

Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 16.08.2017 Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівськоій області, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 354.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір`ю ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 ( дві тисячі) грн. 00 коп. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 03.08.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 гривень 00 копійок в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його постановлення до Львівського апеляційного суду .

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Текст рішення складено 17.12.2021.

Суддя Павлів В. Р.