Справа № 496/3315/20
Провадження № 2/496/496/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Ткаченко В.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , до

відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_3

третя особа: Виконавчий комітет Біляївської міської ради Одеської області, місце знаходження: 67600, Одеська область, м. Біляївка, проспект Незалежності, 9

вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав

позивач - повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у підготовче судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності,

відповідач - повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилась, але надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності,

третя особа - повідомлена належним чином про час, дату та місце слухання справи, у підготовче судове засідання не з`явилась,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) та третьої особи: Виконавчий комітет Біляївської міської ради Одеської області в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згодом позивач надала до суду уточнену позовну заяву, так як відповідач ОСОБА_4 , помер.

2. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач є тіткою неповнолітнього ОСОБА_3 , який проживає разом з нею, оскільки батьки не виконують батьківських обов`язків. Мати, неповнолітнього ОСОБА_3 його життям не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись, більш того покинула сина коли йому виповнився 1 рік, а батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . На сьогоднішній день, дитина не пам`ятає своєї матері та немає до неї ніяких почуттів, а також ніколи про неї не цікавився. В свою чергу позивач, постійно піклується про стан здоров`я дитини, виховання та навчання. На адресу виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеської області відповідачем ОСОБА_5 надіслано нотаріально оформлену заяву від 08 липня 2020 року, якою вона добровільно відмовилася від батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 та погодилася на встановлення піклування над ним позивача по справі. Згідно наказу служби у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області № 120 від 13 липня 2020 року неповнолітнього ОСОБА_3 тимчасово влаштовано у сім`ю позивача. Рішенням виконавчого комітету Біляївської міської ради Одеської області № 112 від 23 липня 2020 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Біляївської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вважає що, свідоме і тривале нехтування відповідачем ОСОБА_5 відносно ОСОБА_3 своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Позивач у подальшому має намір юридично оформити встановлення піклування над своїм племінником ОСОБА_3 , оскільки вона постійно турбується про його стан здоров`я, виховання та навчання. Між ними добрі стосунки, вони поважають один одного, а також вважають себе рідними людьми, а позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати виключно інтересам дитини. У зв`язку з вище вказаним позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в своїх заявах просили проводити підготовче судове засідання без їх участі, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, оскільки відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 42, 49). Представник третьої особи, до підготовчого судового засідання не з`явився, але до суду надав заяву про розгляд справ за відсутності представника. (а.с. 38)

4. Від неповнолітнього - ОСОБА_3 до канцелярії суду надійшла заява в якій він просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 так як із матір`ю він не спілкується та вона не займається його вихованням з народження. (а.с. 50)

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2020 року, цивільну справу № 496/3315/20, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

6. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з проведення підготовчого судового засідання.

7. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

8. Судом ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні з наступних підстав.

9. Так, за змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

10. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

11. Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

12. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

13. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками неповнолітнього ОСОБА_3 є: батько - ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . (а.с. 17)

14. Відповідач уклавши шлюб з ОСОБА_7 змінила своє прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 . (а.с. 20)

15. Позивач уклавши шлюб з ОСОБА_10 змінила своє дівоче прізвище з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 . (а.с. 15)

16. Позивач та батько неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 є рідними сестрою та братом, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 . (а.с. 18)

17. Батько дитини - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 . (а.с. 41)

18. Відповідно до наказу Служби у справах дітей Біляївської РДА Одеської області за № 120 від 13 липня 2020 року, неповнолітнього ОСОБА_3 тимчасово влаштовано у сім`ю позивачки. (а.с. 8)

19. Відповідно до висновку «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » Виконком Біляївської міської ради як орган опіки та піклування вважали за доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітнього - ОСОБА_3 (а.с. 10-11)

20. Згідно рішення Виконкому Біляївської міської ради за № 112 від 23 липня 2020 року було вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітнього - ОСОБА_3 (а.с. 9)

V. Оцінка Суду.

21. Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

22. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

23. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

24. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

25. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

26. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

27. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

28. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

29. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину.

30. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

31. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх стан здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці.

32. Як, роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

33. В абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Верховний Суд України, зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

34. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Що узгоджується також з висновками ВССУ у справі № 211/559/16-ц від 01 листопада 2017 року.

35. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що ст. 8 Конвенції включає право батьків на те, щоб було вжито заходів, спрямованих на возз`єднання з їхньою дитиною, а також зобов`язання національних властей вжити подібних заходів. На сьогодні наявні численні рішення ЄСПЛ щодо питань, які пов`язані із захистом прав дитини, ґрунтуються як на положеннях Європейської конвенції про захист прав людини, Загальної декларації прав людини, так і на положеннях Конвенції про права дитини (справа «Аманалакьоай проти Румунії», «Хазе проти Німеччини»).

36. Судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його життям, матеріально не забезпечує та ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не готує дитину до самостійного життя.

37. Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

38. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

39. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та підтверджують той факт, що відповідач (мати) ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток сина, не готує його до самостійного життя, ніяким чином не цікавиться ним, а тому має бути позбавлена батьківських прав.

40. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3-15, 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Біляївської міської ради Одеської областіпро позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) батьківських прав відносно неповнолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

6.Повний текст рішення складено 18 лютого 2021 року.

Суддя О.П. Галич