Справа № 595/708/19
Провадження № 2/595/11/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення пені із заборгованості по аліментах на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з грудня 2013 року по 01 березня 2019 року, мотивуючи тим, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей у розмірі 52122,78 грн.

19 червня 2019 року Бучацьким районним судом Тернопільської області винесено заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в період з грудня 2013 року по 01 березня 2019 року, в користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі 15855,32 грн., 4994,60 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 768,40 грн. судового збору.

17 січня 2020 року представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав до Бучацького районного суду Тернопільської області заяву про перегляд заочного рішення по справі №595/708/19.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2020 року заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 19 червня 2019 року задоволено. Заочне рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2019 року, винесене у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 позовні вимоги заперечив, суду пояснив, що розрахунок заборгованості по аліментах проведено на підставі виконавчого листа по справі №595/2619/13, який видано 21.02.2014 року Бучацьким районним судом, за яким ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 має сплачувати аліменти на утримання двох дітей - дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку і доходів, щомісячно, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 13.12.2013 року до досягнення ними повноліття. Однак державний виконавець, коли нараховував заборгованість, не врахував, що нарахування аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинно припинитися по досягненню нею повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_5 . Подальше нарахування аліментів мало бути лише на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття, тобто з 01 травня 2015 року до 22 вересня 2020 року в розмірі 1/6 частини, а не в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку ОСОБА_4 .По досягненню дочкою ОСОБА_8 повноліття, її мати ОСОБА_3 в суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру стягуваних аліментів, на підставі ч.2 ст.183 СК України, на утримання сина ОСОБА_9 не зверталася. Станом на квітень 2019 року у ОСОБА_4 заборгованості по сплаті аліментів немає, що посвідчується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №42306426.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки, врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2013 року.

В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач.

Згідно виконавчого листа по справі №595/2619/13, виданого 21.02.2014 року Бучацьким районним судом, відповідач зобов`язаний сплачувати в користь позивача аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку і доходів, щомісячно, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із 13.12.2013 року до досягнення ними повноліття.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області від 20.02.2019 року, вбачається, що у період з 13.12.2013 року по 20.02.2019 року ОСОБА_4 нараховано до сплати 67268,78 грн. аліментів. За вказаний період боржником сплачено 15146 грн., заборгованість станом на 20.02.2019 становить 52122,78 грн.

Згідно розрахунку представника позивача сума неустойки по несплаті відповідачем аліментів за період з грудня 2013 року по 01 березня 2019 року становить 15855,32 грн.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч.3 ст.195 СК України).

Частиною 3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

За змістом статті 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Згідно частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 3 та 14 частини третьої статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.18 цього Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

За статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Таким чином встановлено, що розмір заборгованості по сплаті аліментів розраховує державний виконавець, враховуючи перебування на виконанні виконавчого листа.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №42306426 за період з 13.12.2013 по 01.01.2020, виданого головним державним виконавцем Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Присяжнюк Т.В., станом на квітень 2019 року у ОСОБА_4 заборгованості зі сплати аліментів немає, а станом на 01.01.2020 року заборгованість складає 4171,24 грн.

Із досліджених в судовому засіданні доказів, а саме інформаційної довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження від 08.05.2020 року, виданої заступником начальника Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Бугрим Є.Д., яка сформована на підставі Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», вбачається, що в ній наведено перелік виконавчих дій в ході ведення виконавчого провадження №42306426 від 04.03.2014 року, однак в переліку не зазначено проведення 20.02.2019 рокурозрахунку заборгованості зі сплати аліментів Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень, а також до Системи в обов`язковому порядку вносяться відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд приходить до переконання, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 20.02.2019 року, проведений Бучацьким міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області з порушенням порядку, встановленого законом, а тому є недопустимим та недостовірним доказом, на підставі якого не можна встановити дійсні обставини справи.

Оскільки позивачем не надано суду інших належних та допустимих доказів на доведення обставин звернення до суду, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,89,263-265,268 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів -відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного тексту рішення 19 лютого 2021 року.

Суддя: В. Б. Федорончук