Провадження № 22-ц/812/8/21
У Х В А Л А

16 грудня 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Бондаренко Т.З.,

суддів - Темнікової В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

ОСОБА_1

щодо зупинення провадження у справі №484/2692/17 за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Первомайського міськрайонного судуМиколаївської області, ухваленого 28 серпня 2017 року під головуванням судді Мельничук О.В., в приміщенні того ж суду по справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну частку (пай).

Позивач обґрунтовував свою заяву, тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,9862 га, яка розташована в межах території Первомайської районної ради Миколаївської області. 30 березня 2004 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів батькові позивача ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) площею 7,71 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в КСП «Мрія» с.Вербова Балка, Первомайського району Миколаївської області, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК № 0172548, але батько позивача помер після відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 та не встиг її прийняти. Його спадкоємцями стали дружина - ОСОБА_3 та позивач - ОСОБА_2 , який на день смерті батька був неповнолітнім.

Мати позивача пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , а позивач, відповідно до ч.3 ст. 1269 ЦК України, спадщину прийняв, оскільки на день смерті батька був неповнолітнім. 20 липня 2017 року позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку йому було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на неї, про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 липня 2017 року та роз`яснено, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до довідки Відділу у Первомайському районі ГУ Держгеокадастру Миколаївської області, спадкодавцю замість вказаного сертифікату був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 080913 від 21 жовтня 2004 року, реєстровий номер 80.

Оскільки позивач, як спадкоємець вказаної земельної ділянки не має можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, нотаріус відмовила йому в оформленні права на спадщину.

Посилаючись на вказане ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,9862 га, що розташована в межах території Первомайської районної ради Первомайського району, Миколаївської області, кадастровий номер :05:000:0055 в порядку спадкування за заповітом після смерті, ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ, Миколаївської області.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на вказану земельну ділянку.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вона є спадкоємицею після смерті свого брата ОСОБА_4 проте ОСОБА_2 навмисно пред`явив позов не до неї, а до інших осіб, в тому числі і до Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, якій відомо про наявність спадкоємців у ОСОБА_4 , якими є апелянт та її брат.

Крім цього апелянт зазначає про те, що за життя брат отримав державний акт на земельну ділянку, яка була виділена йому в натурі, а батьку позивача він заповідав земельну частку (пай) без визначення місця розташування та меж.

До суду апеляційної інстанції 15 грудня 2021 року ОСОБА_1 надіслала клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду двох справ в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області, а саме до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та за позовом ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, поданої з інших підстав.

Заслухавши думку усіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, окрім випадків коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти,) які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України (в редакції 2004 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються в судах та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

ОСОБА_1 просить зупинити провадження по даній справі до розгляду справи за її позовом ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Проте таке клопотання раніше вже подавалось апелянтом та це питання вже вирішувалось судом та відповідно ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року відмовлено в зупиненні провадження, оскільки це є недоцільним та справи між собою не пов`язані.

Крім того клопотання про зупинення провадження в даній справі до розгляду справи про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, поданої з інших підстав також не підлягає задоволенню.

Зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, викликається необхідністю встановлення у судовому рішенні по іншій справі фактів, які мають значення для даної справи.

Сторони не позбавлені можливості надати у даній справі докази, що дозволять встановити фактичні обставини у справі.

У свою чергу за умови, коли рішення по іншій справі матиме значення для ухвалення судом іншого рішення, сторони не позбавлені права звернутись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки на виконання положень п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України ОСОБА_1 не доведена об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи та вважає, що зупинення провадження призведе до затягування строків розгляду справи і є процесуально недоцільним, оскільки обставин, які унеможливлюють розгляд даної цивільної справи, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 251, 381 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі -відмовити.

Судді: Т.З. Бондаренко

Т.В. Крамаренко

В.І. Темнікова