Справа № 703/3464/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., одержавши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача,

у с т а н о в и в :

25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача та просив суд з метою захисту його прав та законних інтересів:

- зобов`язати КП «Смілакомунтелоенерго» прийняти рішення про відключення квартири АДРЕСА_1 , від мережі ЦО будинку АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати КП «Смілакомунтеплоенерго» зробити перерахунок заборгованості з лютого 2018 року по березень 2020 року у загальній сумі 40473 грн. 45 коп. та скасувати таку заборгованість за період з лютого 2018 року по березень 2020 року;

- визнати, що ОСОБА_1 послугу з ЦО від КП «Смілакомунтеплоенерго» за вказаний період з лютого 2018 року по березень 2020 року до належної йому квартири не отримував, не отримує і не має намір отримувати;

- визнати, що між ОСОБА_1 і КП «Смілакомунтеплоенерго» будь-який договір відсутній;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зловживає правом вимоги грошових коштів з ОСОБА_1 за послугу з ЦО, яку він фактично не отримував від КП «Смілакомунтеплоенерго», жодного разу не сплативши жодного рахунку, виставленого йому КП «смілакомунтеплоенерго»;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» здійснює і використовує щодо ОСОБА_1 нечесну та агресивну підприємницьку практику, яка містить елементи примусу, докучання та неналежного впливу (ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів»);

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зібрало, зберігає, використовує та поширює конфіденційну інформацію про особу ОСОБА_1 без його згоди та дозволу (ст. 32 Конституції України, ч. 1 ст. 302 ЦК України, ст. 11, 21 ЗУ «Про інформацію», ст. 10, 11, 14 ЗУ «Про захист персональних даних», рішення Конституційного суду України № 5-зп від 30.10.97);

- визнати нарахування заборгованості ОСОБА_1 за фактичне неотримання послуги з централізованого опалення за період з лютого 2018 року по березень 2020 року у загальній сумі 40743 грн. 45 коп. є безпідставними і незаконними;

- визнати, що індивідуальне електричне опалення встановлено у квартиру АДРЕСА_1 , законно, на законних підставах, з оформленням всіх відповідних документів;

- визнати, що договір на послугу з ЦО від КП «Смілакомунтеплоенерго» між ОСОБА_1 та КП «Смілакомунтеплоенерго» відсутній, а публічний договір не відбувся тому, що він до них ніяким чином не звертався і фактично нічого від них не отримував;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» вчинило односторонній правочин, відкривши на його ім`я особовий рахунок № НОМЕР_1 без його на то відома і без первинних бухгалтерських документів, який не викликає у нього ніяких обов`язків.

Оскільки зміст позовних вимог ОСОБА_1 не містив способу захисту його прав та інтересів, що передбачений законом чи договором, або іншого способу захисту, який не суперечить закону, ухвалою від 01 листопада 2021 року суд залишив позовну заяву без руху.

У наданий судом строк ОСОБА_1 направив до суду заяву у новій редакції, відповідно до якої просить суд:

- зобов`язати КП «Смілакомунтелоенерго» прийняти рішення про відключення квартири АДРЕСА_1 , від мережі ЦО будинку АДРЕСА_2 з 07.09.2009 року;

- зобов`язати КП «Смілакомунтеплоенерго» зробити перерахунок заборгованості з лютого 2018 року по березень 2020 року у загальній сумі 40473 грн. 45 коп. та скасувати таку заборгованість за період з лютого 2018 року по березень 2020 року;

- визнати, що КП «Смілакомунтеплоенерго» зловживає правом вимоги грошових коштів з ОСОБА_1 за послугу ЦО, яку він фактично не отримував від КП «Смілакомунтеплоенерго», жодного разу не сплативши жодного рахунку, виставленого йому КП «Смілакомунтеплоенерго».

Ухвалою від 26 листопада 2021 року суд повторно залишив позов ОСОБА_1 без руху, оскільки до позовної заяви не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

При цьому, розглянув клопотання ОСОБА_1 щодо звільнення його від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» та зазначив, що відсутні підстави для застосування наведених норм права.

У наданий судом строк для усунення недоліків ОСОБА_1 направив до суду заяву, у якій повторно просив звільнити його від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів». Зазначив, що він є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію. Просив, також, врахувати, що хоча він і не вважає себе споживачем, однак КП «Смілакомунтеплоенерго», до якого заявлені його вимоги, вважає його особою, якій надає послуги, тобто споживачем.

Суд зазначає, що питання щодо розповсюдження дії ЗУ «Про захист прав споживачів» в межах заявленого позову вже було розглянуте ухвалою від 26 листопада 2021 року. На виконання цієї ухвали позивачу належало направити до суду документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному судом розмірі.

Не є підставою для застосування ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» і посилання позивача на те, що він є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію.

Законодавством не визначено пенсіонерів такими, що звільнені від сплати судового збору лише на тій умові, що вони досягли непрацездатного віку.

Нормами ст. 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачена можливість відстрочення, розстрочення, зменшення та звільнення особи від оплати судових витрат з урахуванням матеріального стану сторони, однак для застосування цих норм права необхідне мотивоване клопотання особи, яке ОСОБА_1 не заявляв.

Суд враховує, що судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Положення Закону України "Про судовий збір" кореспондуються і з положеннями статті 6 ЦПК України, якими розкривається зміст однієї із засад цивільного судочинства, а саме, рівності всіх учасників цивільного процесу перед законом і судом.

При цьому, встановлений процесуальним законом обов`язок сплатити судовий збір та застосування судом наслідків його невиконання не може вважатися обмеженням особи у праві доступу до суду, оскільки боржник не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою, до якої додано докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки в наданий судом строк позивач не усунув недоліки позову, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживача вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із таким позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: І.Я. Биченко