ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/357/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/6743/20 Категорія: 307020000 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області;

особи, які подали апеляційну скаргу - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ;

представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Вакуленко Олександр Петрович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення залишку успадкованої пенсії,

в с т а н о в и в:

у вересні 2020 року позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що їх батько ОСОБА_3 був пенсіонером та проживав на території міста Донецька, де і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через бойові дії і свій похилий вік батько позивачів не мав змоги виїхати на територію яка підконтрольна українській владі для отримання пенсії, через що утворилась заборгованість за період з 01 липня 2015 року до моменту смерті.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. 15 квітня 2020 року, вони успадкували від свого батька ОСОБА_3 недоотриману пенсію за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2019 року у сумі 284 351,02 грн.

Вказують, що належність спадкодавцеві зазначеного вище права на одержання пенсії підтверджується листом відповідача від 13 квітня 2020 року № 2300-0407-8/14581.

Свідоцтво про право на спадщину за законом у судовому порядку не оскаржено.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вони звернулись до відповідача через його структурний підрозділ - Звенигородський відділ обслуговування громадян із заявою про виплату їм, як спадкоємцям, недоотриманої пенсії.

18 червня 2020 року позивачі отримали частину коштів, а саме 208970,78грн., що підтверджується відповідною поштовою квитанцією.

Не погодившись із частковою виплатою пенсії, вони звернулись до відповідача з письмовим зверненням про виплату залишку успадкованої пенсії у розмірі 75380,24 грн, але відповідач відмовив у виплаті залишку з посиланням на положення частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регулює виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Позивачі вважають, що такі дії відповідача є порушенням їхніх спадкових прав і норм чинного законодавства. У зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, відмовою виплачувати їм кошти, на які вони розраховують, вони відчувають постійний стрес і душевні переживання.

Крім того, вказували, що ОСОБА_1 є інвалідом, має слабке здоров`я, і зайві нервові напруження з приводу бездіяльності відповідача тільки ускладнюють його стан. Також моральні страждання пов`язані з тим, що вони вважали, що зовсім позбавились частини успадкованої пенсії, аж поки не дізналися про можливість стягнути цю суму у судовому порядку. Розмір моральної шкоди, вони оцінюють у 20 000,00 гривень.

На підставі викладеного позивачі просили суд стягнути з відповідача на їхню користь у рівних частинах залишок грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом в розмірі 75380 грн. 24 коп., які залишились після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також грошові кошти, як відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення обґрунтоване тим, що відповідач правомірно здійснив виплату позивачам, як спадкоємцям після смерті батька ОСОБА_3 , в рівних частках недоотриману пенсію померлого відповідно до вимог статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто, в межах трьох років до дня звернення за отриманням пенсії, а саме за період з 16 квітня 2017 року по 31 липня 2019 року. Тому суд прийшов до висновку, що вимога позивачів про стягнення недоотриманої пенсії в сумі 75380,24 грн після смерті ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.

Також суд вказав, що позивачами не надано належного обґрунтування заявленого ними розміру моральної шкоди на суму 20000 грн, а також доказів на підтвердження заподіяння їм відповідачем такої шкоди, тому відмовив в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу і просять скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2020 року в частині відмови у стягненні з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у рівних частинах залишку успадкованої пенсії в сумі 75380,24 грн. та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

В апеляційній скарзі вказують, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, стосуються захисту спадкових прав позивачів на отримання належного їм спадкового майна.

Зазначають, що наявні в матеріалах справи свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 квітня 2020 року на недоотриману пенсію в сумі 284351,02 грн підтверджують право позивачів саме на вказану суму, а тому право на її отримання не може бути обмежене будь-якими строками.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подало відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відзиві вказує, що оскільки позивачі звернулись до Головного управління за виплатою допомоги на поховання та виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_3 17 квітня 2020 року, Управління 18 червня 2020 року у відповідності до ч. 1 ст. 46 та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виплатило позивачам недоотриману пенсію померлого ОСОБА_3 в сумі 208970,78 грн.

Заслухавши представника ОСОБА_2 - адвоката Вакуленка Олександра Петровича, який з`явився в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи інші учасники справи не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

У зв`язку з тим, що рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів залишку успадкованої пенсії в сумі 75380,24 грн, апеляційний суд відповідно до положень статті 367 ЦПК України переглядає рішення суду лише в цій частині.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 23 серпня 2019 року Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 18) та свідоцтвами про народження позивачів (а.с. 19-20).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 15 квітня 2020 року, виданих приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 успадкували після смерті свого батька ОСОБА_3 по 1/2 частці у спадщині, яка складається з недоотриманої пенсії за період з 01 липня 2015 року до 31 липня 2019 року у розмірі 284351,02 грн., де за період з 28 січня 2017 року по 31 липня 2019 року становить 218980,63 грн., у відповідності до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області управлінням з обслуговування громадян Звенигородським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) від 13 квітня 2020 року № 2300-0407-8/14581 (а.с. 21-22).

В листі Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Управління з обслуговування громадян Звенигородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 28 липня 2020 року № 4304-4677/К-04/8-2300/20 зазначено зокрема те, що для виплати недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 , яка ввійшла до складу спадщини, позивачі звернулися 17 квітня 2020 року з усіма необхідними документами. На підставі свідоцтв про право на спадщину на двох спадкоємців та відповідно до статті 52, частини 1 статті 46 Закону позивачам нараховано та виплачено по 1/2 частині суми пенсії, яка залишилась неотриманою ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю, за період 16 квітня 2017 року по 31 липня 2019 року. Також зазначено, що для виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_3 за період із 01 липня 2015 року по 15 квітня 2017 року законодавчі підстави відсутні (а.с. 25-26).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав правомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виплати позивачам неотриманої померлим ОСОБА_3 пенсії за період з 17 квітня 2017 року по 31 липня 2019 року, оскільки позивачі звернулись за вказаною виплатою 16 квітня 2020 року.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту статті 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та не звернув уваги на те, що положення частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Так, позивачі успадкували належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті, згідно інформації, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України на запит приватного нотаріуса (а.с. 23).

Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані позивачам, не оспорені та вони є чинними.

Докази, що померлому ОСОБА_3 на день смерті належала до виплати інша сума пенсії, відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, обмеження відповідачем права позивачів на отримання всього спадкового майна - недоотриманої спадкодавцем пенсії у розмірі 284351,02 грн, є неправомірним та порушує права позивачів на спадщину, а тому підлягає захисту судом.

Дата звернення спадкоємців до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат, тому висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення залишку успадкованої пенсії, є помилковим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України на їх користь залишок грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. 15 квітня 2020 року, номер у реєстрі 889 та 890, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 37690,12 грн. на кожного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги; скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні залишку грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом, ухвалення у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог і стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на їх користь залишку грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. 15 квітня 2020 року, номер у реєстрі 889 та 890, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 37690,12 грн. на кожного.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області слід стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 840,80 грн. та за подання апеляційної скарги в сумі 1261,20 грн, а всього 2102 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2020 року в частині відмови у стягненні залишку грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом, скасувати і прийняти в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення залишку грошових коштів, набутих у порядку спадкування, задовольнити.

Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_2 залишок грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. 15 квітня 2020 року, номер у реєстрі 890, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 37690 гривень 12 коп.

Стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 залишок грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Побіянською Н.Б. 15 квітня 2020 року, номер у реєстрі 889, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 37690 гривень 12 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2102 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 24 лютого 2021 року