У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/402/21

24 лютого 2021 року м. Надвірна

Надвірнянський районнй суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання : Боєчко О.Р..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) Бабчук Оксани Михайлівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , АТ " Правекс Банк" про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилучення паспортного документу ,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог:

Старший державний виконавець Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) Бабчук Оксана Михайлівна , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , АТ " Правекс Банк" звернулися з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилучення паспортного документу.

В обгрунтування подання старший державний виконавець Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) зазначено, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №59772841 з виконання судового рішення № 2-1014/2009 виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 24.11.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ " Правекс Банк" 210883,75грн. заборгованості за кредитним договором.

Під час виконання рішення виконавцем встановлено, що згідно відповідей інформація стосовно боржників -фізичних осіб, щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, а також інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та /або фізичними особам - підприємцями до ДПМ України від фінансових установ не надходила, МВС про зареєстровані за боржником транспорті засоби - відсутня, ПФУ - про осіб які отримують пенсії, а також про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами та про останнє місце роботи - відповідь відсутні відомості щодо перебування боржника у ПФУ.

20.11.2019 року державним виконавцем здійснено виїзд по місцю проживання

боржника, однак перевірити майновий стан виявилось неможливим, так як двері

будинку були зачинені, про що складений відповідний акт.

29.07.2010 року державним виконавцем накладено арешт в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

30.01.2020 року державним виконавцем повторно зроблено запити до ДФС,

ПФУ, МВС для встановлення майнового стану боржника, згідно відповідей у

боржника відсутні відкриті рахунки, жодних доходів не отримує, рухомого та

нерухомого майна за боржником не виявлено.

14.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, та заборону на його відчуження.

12.08.2020 року держаним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, та направлено банкам АТ КБ "ПриватБанк", та АК "Універсал Банк" , згідно відповідей у боржника відсутні рахунки.

12.08.2020 року держаним виконавцем зроблено запит державну прикордонну службу, щодо перетину державного кордону. Відповідь боржник не перетинав державний кордон України.

04.08.2020 року зроблено запит до державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області установлено згідно відповіді Актовий запис про зміну імені №63 від 04 серпня 2016 року виявлено зміна прізвище, ім`я. До зміни ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, район Надвірнянський с. Цуцилів, номер і дата актового запису про народження: №37 від 22 грудня 1977 р.н Виконавчий комітет Волосівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області громадянство АДРЕСА_1 . Після зміни ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Повторно зроблено запити 12.08.2020 року до ПФУ ДФС МВС - згідно відповідей у боржника відсутні відкриті рахунки, жодних доходів не отримує, рухомого та нерухомого майна за боржником не виявлено.

03.11.2020 та 30.12.2020 року державний виконавцем зроблено запити до державної прикордонної служби, щодо перетину боржником державного кордону України, відповідь божник перетинав державний кордон України. Серія , номер документа НОМЕР_1 .

30.12.2020 року державним виконавцем направлено виклик рекомендованим повідомленням про вручення. Боржник на виклик не з`явився, але був належним чином повідомлений.

15.01.2021року державним виконавцем повторно направлено виклик , відповідь

на виклик боржник не з`явився. Боржник з метою ухилення від сплати боргу змінив

прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Стислий виклад позиції заявника:

Старший державний виконавець Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) Бабчук О.М. в судове засідання не з`явилася, від неї при поступленні подання поступила заява в якій просить подання слухати в її відсутності, а також просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон з тимчасовим вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , до виконання покладених на нього виконавчим листом № 2-1014/2009 виданий 24.11.2009 Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області. Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду з України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , а вразі вилучення у нього паспортного документу для виїду за кордон - надіслати його у відділ у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ України, за місцем видачі.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2021р. провадження по даній справі відкрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не викликались згідно ч.4 ст.441 ЦПК України , суд вважає за можливе на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом:

Судом встановлено, що виконанні Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження № 59772841 з виконання судового рішення № 2-1014/2009 виданого Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 24.11.2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ " Правекс Банк" 210883,75грн. заборгованості за кредитним договором (а.с. 7-8).

Старшим державним виконавцем Надвірнянського районного відділу територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Бабчук О.М. 12.08.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.9-11).

Згідно відповідей Пенсійного Фонду України, від 03.11.2020, 30.12.2020 року, на запити старшого державного виконавця про отримання ОСОБА_1 пенсії встановлено що у боржника доходів не отримує, рухомого та нерухомого майна за боржником не виявлено (а.с. 12-20).

Відповідно до запиту Адміністрації державної прикордонної служби України щодо перетину боржником ОСОБА_3 , вбачається що останній перетинав неодноразово державний кордон України. Серія , номер документа НОМЕР_1 (а.с. 16,21).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження (а.с. 22-23).

12.08.2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено АТ КБ "Приватбанк" та АК " Універсал Банк", згідно відповідей у боржника відсутні рахунки.

Згідно актового запису про зміну імені № 63 від 04.08.2016 року боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив прізвище та ім"я на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією актового запису (а.с. 24).

30.12.2020 року та 15.01.2021 року державним виконавцем направлено виклики про те що йому необхідно з"явитися до державного виконавця. Боржник на виклики не з`явився, хоча був належним чином повідомлений.(а.с.25-30).

Норми права, які застосував суд:

Згідно із ч. 2 ст.19Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013 року) Європейський суд з прав людини застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон в зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі Європейський суд з прав людини визнав порушення ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто, лише в зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Сам факт відкриття виконавчого провадження, вчинення виконавцем передбачених законом дій по його виконанню та його неналежне виконання боржником, при відсутності належних та допустимих доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду, не свідчить про необхідність вжиття тимчасового обмеження конституційних прав боржника у праві виїзду за межі України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, такі не містять належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

У поданні державний виконавець посилався лише на наявність у ОСОБА_1 невиконаного зобов`язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання рішення суду.

Також як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець не надав доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, чи того що боржник безпідставно не з`являється на виклики державного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Також суд вважає, що державним виконавцем не доведено факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання за судовим рішенням.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Висновки суду:

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано всі необхідні докази, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилучення паспортного документу боржникові сприятиме виконанню ним зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. 43,81, 259, 268, 441 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Надвірнянського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) Бабчук Оксани Михайлівни, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , АТ " Правекс Банк" про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Суддя Міськевич О.Я.