Справа № 161/9243/18
Провадження № 6/161/777/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2021 Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексроу Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В :

15.11.2021 до суду надійшла заява ТОВ «Ексроу Капітал» про видачу дублікатів виконавчих листів №161/9243/18 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На обґрунтування вказаної заяви зазначено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2018 у цивільній справі №161/9243/18 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, ухвалено стягнути з боржників солідарно заборгованість за кредитним договорами у розмірі 2 173 375,12 грн. та судові витрати у розмірі 32 600,63 грн.

13.08.2021 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Ексроу Капітал» укладено Договір Факторингу», відповідно до якого останнє товариство стало правонаступником прав вимоги до боржників за даними кредитним договорами.

Зазначено, що у телефонному режимі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомив, що ними було втрачено виконавчі листи до боржників, про що додатково свідчить відсутність такого документа у переліку до акту приймання-передачі документації до Договору факторингу від 13.08.2021.

На підставі наведеного заявник просить видати дублікати виконавчих листів №161/9243/18 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Учасники в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд встановив, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2018 у цивільній справі №161/9243/18 за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (яке набрало законної сили 29.01.2019) позовні вимоги задоволено у повному обсязі, ухвалено стягнути з боржників солідарно за заборгованість за Кредитними договорами у розмірі 2173375 (дві мільйони сто сімдесят три тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 12 копійок, з них:

- за Кредитним договором № МL-А00/038/2006 від 06.05.2006 р. складає 443968,27 грн.;

- за Кредитним договором № МL-А00/056/2006 від 25.05.2006 р. складає 699360,69 грн.;

- за Кредитним договором № МL-А00/052/2008 від 25.02.2008 р. складає 1030046,16 грн.;

На підставі вищевказаного рішення суду представнику позивача 18.05.2020 судом видано виконавчі листи щодо боржників.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України).

Основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

13.08.2021 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Ексроу Капітал» укладено Договір Факторингу, відповідно до якого останнє товариство стало правонаступником прав вимоги до боржників за даними кредитним договорами, що стверджується копіями договору факторингу, акту приймання-передачі документації.

Заявником зазначено, що у телефонному режимі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повідомив, що ними було втрачено виконавчі листи до боржників, про що додатково свідчить відсутність такого документа у переліку до акту приймання-передачі документації до Договору факторингу від 13.08.2021, який міститься в матеріалах справи.

Крім того, однією з підстав можливості видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час видачі судом виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Суд встановив, що строк пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання в цій справі з станом на день розгляду вказаної заяви не завершився, оскільки встановлений до 30.01.2022.

Конституційний Суд України наголосив, що держава має позитивний обов`язок забезпечувати виконання судового рішення, проте визначеними положеннями ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» правовим регулюванням щодо обов`язкового авансування початку примусового виконання судового рішення особою, на користь якої ухвалене це рішення, такий обов`язок держави перекладено на вказану особу, що нівелює сутність її конституційного права на судовий захист та суперечить положенням ст.3, 8 ч. 1, ч.2 ст.55, ч.1, ч.2 ст.129-1 Конституції України.

Таким чином, враховуючи, що оригінали виконавчих листів за заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2018 у справі №161/9243/18 втрачені первісним стягувачем та не був переданий новому, рішення суду не виконане, суд вважає, що з метою забезпечення реалізації права стягувача на справедливий суд заява про видачу дублікатів виконавчих листів підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433 ЦПК України, п. 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», с у д, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Видати дублікати виконавчих документів (листів) на виконання заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (виконавчі листи №161/9243/18 щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 13.12.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк