Справа №173/2306/20
Провадження №2/173/276/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача, Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області

28.12.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 22.02.2021 року.

22.02.2021 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду на 22.02.2021 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 34/1000 частини приміщення будинку побуту «Дніпро», який розташований по АДРЕСА_1 , яка складається з наступного:

По підвальному приміщенню (площа 27.17 кв.м.): підсобне приміщення ХV площею -5.33 кв.м.; підсобне приміщення ХVІ -3.5 кв.м.;, підсобне приміщення ХVІ -1.0 кв.м.; коридор ХVІІІ площею - 0.5 кв.м.; санвузол ХІХ 0.27 кв.м.; сходи ХХІ площею - 1.32 кв.м.; коридор ХХІІ площею 3.18 кв.м.; склад ХХІІІ площею -10.7 кв.м.; щитова ХХVІ площею - 1.08 кв.м.; підсобне приміщення ХХVІІІ площею - 0.15 кв.м.

По першому поверху (площа 15.54 кв.м.): коридор 1 площею- 0.21 кв.м.; фойє 2 площею - 8.22 кв.м.; кімнати охорони 6 площею - 0.39 кв.м.; сходова клітина 12 площею 6.2 кв.м.

По другому поверху (площа 49.51 кв.м.,): коридор 31 площею - 5.79 кв.м.; коридор 33 площею -5.9 кв.м.; кладова 34 площею -1.3 кв.м.; кладова 35 площею- 0.8 кв.м.; кладова 36 площею 0.5 кв.м,. кабінет 37 (основане приміщення0 площею 25.5 кв.м., кладова 38 площею -1.2 кв.м.; сходи 42 площею -7.2 кв.м.; умивальник 47 площею - 0.81 кв.м.; вбиральня 48 площею 0.51 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , актовий запис про смерть № 14, реєстрація смерті проведена Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району.

Після його смерті залишилось спадкове майно - частина нежитлової будівлі в будинку побуту «Дніпро» під АДРЕСА_1 згідно технічного паспорту основні приміщення № 34, 35, 36, 37,38, а також частина допоміжних та технічних приміщень і споруд, яка складає 34/1000 ідеальних часток будинку.

За життя ОСОБА_2 ,. залишив заповіт на його ім`я від 16 січня 2004 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Федорянка Т.П., за реєстровим номером 31, відповідно до змісту заповіту на все своє майно після своєї смерті ОСОБА_2 , заповідав йому.

Після смерті ОСОБА_2 , він як спадкоємець за заповітом у 2004 році звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та було заведено спадкову справу № 414 від 06.08.2004 року.

14 грудня 2020 року для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом він звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори через довірену особу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що згідно інформаційної довідки КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» право власності на 23/1000 частини будинку побуту АДРЕСА_1 не зареєстроване.

В нього є реєстраційне посвідчення від 28 лютого 2000 року, згідно якого ОСОБА_2 , був власником 23/1000 часток будинку побуту «Дніпро» за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому Верхньодніпровської міської ради № 227 від 23.06.1998 року.

Відповідно до вказаного свідоцтва про право власності ОСОБА_2 , було зареєстроване в реєстрову книгу № 1 за реєстраційним номером 57.

При проведенні інвентаризаційних робіт КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» 21 грудня 2020 року було надано інформаційну довідку № 1579,. Відповідно до якої частка майна померлого ОСОБА_3 , складає 34/1000 частини будинку побуту «Дніпро», за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки № 1579 від 21.12.2020 року після проведення інвентаризації будинку побуту «Дніпро» згідно якої конкретизовані площі користування приміщеннями між співвласниками та складено новий розрахунок ідеальних часток співвласників. На підставі цього листа ідеальні частки по розрахунку та які в казані в реєстраційних посвідченнях не співпадають, це не є підставою того, що в приміщеннях, які належать, в тому числі ОСОБА_2 , були будь-які самочинні дії.

Належне оформлення правовстановлюючих документів та відсутність реєстрації права на спадкове майно позбавляє його можливості оформити спадкові права в позасудовому порядку, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської ради надійшла заява згідно якої відповідач будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не зазначив та просив розглядати справу у відсутність його представника.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , актовий запис про смерть № 14, реєстрація смерті проведена Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 ,. залишилось спадкове майно, в тому числі і частина нежитлової будівлі в будинку побуту «Дніпро» під АДРЕСА_1 згідно технічного паспорту основні приміщення № 34, 35, 36, 37,38, а також частина допоміжних та технічних приміщень і споруд, яка складає 34/1000 ідеальних часток будинку, що підтверджується копією технічного паспорту .

За життя ОСОБА_2 , залишив заповіт на його ім`я від 16 січня 2004 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Федорянка Т.П., та зареєстрований за реєстровим номером 31. Відповідно до змісту заповіту на все своє майно після своєї смерті ОСОБА_2 заповідав позивачеві, що підтверджується копією заповіту.

Після смерті ОСОБА_2 , позивач як спадкоємець за заповітом у 2004 році звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та було заведено спадкову справу № 414 від 06.08.2004 року, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи.

14 грудня 2020 року для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене майно, позивач звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори через довірену особу, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що згідно інформаційної довідки КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» право власності на 23/1000 частини будинку побуту АДРЕСА_1 не зареєстроване, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення від 28 лютого 2000 року, ОСОБА_2 , був власником 23/1000 часток будинку побуту «Дніпро» за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому Верхньодніпровської міської ради № 227 від 23.06.1998 року.

Відповідно до вказаного свідоцтва право власності ОСОБА_2 , на вище вказане майно було зареєстроване в реєстрову книгу № 1 за реєстраційним номером 57. Також в реєстраційному посвідченні зазначено, що підставою видачі реєстраційного посвідчення є свідоцтво про право власності та рішення виконкому Верхньодніпровської міської ради № 277 від 23.06.1998 року.

Таким чином судом встановлено, що за життя у ОСОБА_2 , виникло право власності на 23/1000 частини будинку побуту «Дніпро», розташованого по АДРЕСА_3 , яке було зареєстроване за померлим відповідно до існуючого на той час порядку.

При проведенні інвентаризаційних робіт КП «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації» 21 грудня 2020 року позивачеві було надано інформаційну довідку № 1579, відповідно до якої частка майна померлого ОСОБА_3 , складає 34/1000 частини будинку побуту «Дніпро», за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки № 1579 від 21.12.2020 року після проведення інвентаризації будинку побуту «Дніпро» згідно якої конкретизовані площі користування приміщеннями між співвласниками та складено новий розрахунок ідеальних часток співвласників. На підставі цього листа ідеальні частки по розрахунку та які в казані в реєстраційних посвідченнях не співпадають, це не є підставою того, що в приміщеннях, які належать в тому числі ОСОБА_2 ,, були будь-які самочинні дії.

Таким чином в результаті подальшої інвентаризації приміщень, що належали покійному ОСОБА_3 , було встановлено, що в дійсності належна йому частка складає 34/1000 частини вказаного вище нежитлового приміщення.

Відповідно до рішення Верхньодніпровської міської ради № 127-10/ХХІV від 30 січня 2003 року «про впорядкування номерів житлових будинків та адміністративних будівель» було змінено адресу будинку побуту «Дніпро з № НОМЕР_1 на № НОМЕР_2 , що підтверджується копією архівної довідки № 148 від 29.10.2020 року.

Відповідно до рішення Верхньодніпровської міської ради №62-4/VІІ від 25.02.2016 року «Про перейменування вулиць м. Верхньодніпровська» було змінено назву АДРЕСА_4 .

На підставі наданих доказів, судом встановлено, що до складу спадкового майна ОСОБА_2 , відноситься 34/1000 ідеальних частини нежитлової будівлі будинку побуту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та допущення помилок у дійсному розмірі спадкового майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем покійного ОСОБА_2 , за заповітом та бажає отримати спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця. Зцією метою позивач своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину і 28.03.2008 року отримав свідоцтво про право на спадщину на іншу частину спадкового майна, що залишилась після смерті ОСОБА_2 ,.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 414/04, відкритої 06.08.2004 року, встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , звертався лише позивач. Таким чином судом встановлено, що інші спадкоємці на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , не претендуюють.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840.80 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_5 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 34/1000 частини приміщення будинку побуту «Дніпро», який розташований по АДРЕСА_1 , яка складається з наступного:

По підвальному приміщенню (площа 27.17 кв.м.): підсобне приміщення ХV площею -5.33 кв.м.; підсобне приміщення ХVІ -3.5 кв.м.;, підсобне приміщення ХVІІ -1.0 кв.м.; коридор ХVІІІ площею - 0.5 кв.м.; санвузол ХІХ 0,14 кв.м, душ ХХ, площею - 0.27 кв.м.; сходи ХХІ площею - 1.32 кв.м.; коридор площею ХХІІ 3.18 кв.м.; склад ХХІІІ площею -10.7 кв.м.; щитова ХХVІ площею - 1.08 кв.м.; підсобне приміщення ХХVІІІ площею - 0.15 кв.м.

По першому поверху (площа 15.54 кв.м.): коридор 1 площею- 0.21 кв.м.; фойє 2 площею - 8.22 кв.м.; кімнати охорони 6 площею - 0.39 кв.м.; сходова клітина 12 площею 6.2 кв.м.

По другому поверху (площа 49.51 кв.м.,): коридор 31 площею - 5.79 кв.м.; коридор 33 площею -5.9 кв.м.; кладова 34 площею -1.3 кв.м.; кладова 35 площею- 0.8 кв.м.; кладова 36 площею 0.5 кв.м,. кабінет 37 (основне приміщення) площею 25.5 кв.м., кладова 38 площею -1.2 кв.м.; сходи 42 площею -7.2 кв.м.; умивальник 47 площею - 0.81 кв.м.; вбиральня 48 площею 0.51 кв.м.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22.02.2021 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 24.02.2021 року

Дата набрання законної сили: 25.03.2021 року