22.02.2021 Справа № 363/5224/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВЕ

22 лютого 2021 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді - Баличевої М.Б., при секретарі - Рибка І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Березинець Катерини Григорівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 363/5224/18 за позовом Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - будівельну компанію ТОВ «ГАЗЕНЕРГОМОНТАЖ» про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Березинець Катерина Григорівна звернулася до суду із вказаною заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 363/5224/18 за позовом Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - будівельну компанію ТОВ «ГАЗЕНЕРГОМОНТАЖ» про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Заява обґрунтувала тим що, при ухваленні рішення Вишгородського районного суду Київської області від 18.01.2021 року судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Оскільки рішенням суду від 18.01.2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог, тому з позивача повинні бути стягнуті судові витрати ОСОБА_1 у розмірі 11 700 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій заперечував проти задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Березинець Катерини Григорівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 363/5224/18.

Відповідач та його представник адвокат Березинець К.Г. в судове засідання також не з`явилися, надали до суду заяву в якій просили проводити розгляд справи без їх участі, а заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 363/5224/18 повністю підтримали та просила її задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - будівельну компанію ТОВ «ГАЗЕНЕРГОМОНТАЖ» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення по справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників процес справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2021 року, яке набрало законної сили 18 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Разом із цим, дійсно судом при ухваленні рішення від 18 січня 2021 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Оскільки, у задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому суд приходить до висновку про стягнення з Київського обласного центру зайнятостіна користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 11 700 гривень, які складаються з витрат понесених відповідачем за проведення почеркознавчої експертизи у розмірі 6 500 гривень та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 200 гривень, що підтверджується копією акту виконаних робіт від 26.12.2019 року, копією договору про надання правової допомоги від 06.05.2019 року, актом приймання - передачі виконаних робіт від 04.12.2020 року, оригіналом квитанції про сплату витрат на правову допомогу та які міститься в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Винести додаткове рішення по цивільній справі №363/5224/18 за позовом Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - будівельну компанію ТОВ «ГАЗЕНЕРГОМОНТАЖ» про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Стягнути з Київського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 11 700 (одинадцять тисяч сімсот) гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Київський обласний центр зайнятості, юридична адреса: 02100, м. Київ, пров. Будівельників, 5-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий М.Б. Баличева