Житомирський апеляційний суд
Справа №275/633/20 Головуючий у 1-й інст. Лівочка Л. І.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Коломієць О.С.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м.Житомирі цивільну справу №275/633/20 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Лівочки Л.І. в смт Брусилові,

в с т а н о в и в :

У липні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначало, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 13.01.2011 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті АТ КБ «ПриватБанк», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконувала, унаслідок чого, станом на 02 червня 2020 року виникла заборгованість в сумі 26965 грн 17 коп., з яких: 16794 грн 50 коп. заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 00 грн 00 коп. заборгованості за поточним тілом кредиту; 16794 грн 50 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 8410 грн 42 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 00 грн 00 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 00 грн 00 коп. нарахована пеня; 00 грн 00 коп. нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина); 1260 грн 25 коп. штраф (процентна складова). Враховуючи вищевикладене, просило стягнути з відповідача 26965 грн 17 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Заочним рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 13.01.2011 в розмірі 16794 грн 50 коп. та судові витрати у розмірі 2102 грн 00 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині незадоволених вимог, щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками та штрафів і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги банку в повному обсязі. Зокрема вказує, що ОСОБА_1 погодилася, що анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Тарифами, складають між ними та позивачем договір про надання банківських послуг, які були надані останній для ознайомлення, крім того, підписана відповідачем довідка про умови кредитування є належним доказом про умови кредитування.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що згідно договору №б/н від 13 січня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до «Умов і Правил надання банківських послуг» у ПриватБанку.

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 02 червня 2020 року ОСОБА_1 перед банком має заборгованість сумі 26965 грн 17 коп., з яких: 16794 грн 50 коп. заборгованість за тілом кредиту; в тому числі 00 грн 00 коп. заборгованості за поточним тілом кредиту; 16794 грн 50 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00 грн 00 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 8410 грн 42 коп. заборгованість за простроченими відсотками; 00 грн 00 коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 00 грн 00 коп. нарахована пеня; 00 грн 00 коп. нараховано комісії, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частина); 1260 грн 25 коп. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст. 638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення процентів та штрафу суд першої інстанції виходив з того, що Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку не містять підпису відповідача, сторонами не було погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів та штрафу.

Апеляційний не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

У підтвердження обґрунтування позову в частині щодо нарахування прострочених відсотків за користування кредитними коштами та штрафу банк додав до позовної заяви довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 50 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 та у якій встановлена відсоткова ставка 2,5% та розмір штрафу за порушення термінів платежів.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками нарахованими згідно п.2.1.1.12.6.2, відповідно до якого, у разів виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує Банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування.

Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками відповідно до п.2.1.1.12.6.2 Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанк у редакції, що діють на дату нарахування, а не на підставі довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Матеріали справи не містять доказів, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг Приватбанк, у редакції, що діяли на дату нарахування таких відсотків, розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати прострочених відсотків.

З огляду на наведене суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками.

Однак, відмовляючи у стягненні штрафу, суд першої інстанції не врахував, що порядок нарахування штрафу визначений довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 .

Оскільки підписана позичальником вищевказана довідка містить положення про нарахування відсотків, пені, штрафів, суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні одного із видів неустойки.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг штраф це єдина складова, що включає в себе фіксовану частину та відсоткову.

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем встановлено штраф при порушенні термінів платежів по будь якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. Зокрема, 500,00 грн+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.31).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Із огляду на викладене вище, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні штрафу в сумі 500,00 грн (фіксована частина) та 1260,25 грн (процентна складова) підлягає до скасування із ухваленням у цій частині нового судового рішення, яким така сума стягується.

Натомість рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому залишається в цій частині без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Незважаючи на те, що позов задоволено частково, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 141 ЦПК України стягнув з відповідача судовий збір в повному обсязі. Тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1446 грн 38 коп. та за подання апеляційної скарги в розмірі 545 грн 47 коп., а всього 1991 грн 85 коп.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення штрафу та судового збору - скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 500 грн 00 коп. штраф (фіксована частини), 1260 грн 25 коп. штраф (процентна складова) та 1991 грн 85 коп. судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді