УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 619/2274/21

Провадження № 2-ві/638/53/21

16.12.2021 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Хайкін В. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук Анастасії Ігорівни про відвід головуючого судді Рибальченко Л. М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна (справа №619/2274/21, провадження №2/638/5468/21, головуючий суддя Рибальченко Л. М.).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.12.2021 року визнано заявлений представником ОСОБА_1 - адвокатом Мосейчук А.І. відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна необґрунтованим, передано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук А.І. від 03 грудня 2021 року про відвід головуючого судді у справі №638/2274/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна до канцелярії суду для вирішення питання про відвід на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2021 року, для розгляду вказаної заяви визначено головуючого суддю Хайкіна В. М.

16.12.2021 року матеріали заяви про відвід разом з матеріалами цивільної справи №619/2274/21 передано на розгляд головуючому судді Хайкіну В. М., що підтверджує реєстр судових справ і матеріалів, переданих на розгляд головуючому судді Хайкіну В. М.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог частини 8 статті 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, а також доводи заявника - представника ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук Анастасії Ігорівни в обґрунтування необхідності відводу головуючому судді Рибальченко Л. М., суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Як вбачається із заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук Анастасії Ігорівни, остання просить відвести суддю Рибальченко Л. М від розгляду цивільної справи №619/2274/21, оскільки незважаючи на те, що запит судді Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л. М. виконаний відповідним органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи 11.11.2021 року, станом на день подання заяви про відвід - 03.12.2021 року провадження у справі не відкрито. У відповідача наявні обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Рибальченко Л. М., адже суддею складено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області для отримання інформації про місце проживання ОСОБА_1 лише 16.09.2021 року, пропустивши та порушивши процесуальні строки на 12 календарних днів; направлено запит лише 27.09.2021 року, пропустивши та порушивши процесуальні строки на 21 календарний день; не здійснено жодних заходів та/або дій для відкриття провадження у справі протягом строку, встановленого ЦПК України. Вищевикладене викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Рибальченко Л. М. з огляду на те, що її дії не спрямовані на повний та об`єктивний розгляд справи, оскільки такими діями вона обмежує доступ до правосуддя учасників справи, що підтверджує сумніви ОСОБА_1 .

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях статей 36-41 Цивільного процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з цим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було унормовано у статті 36 Цивільного процесуального кодексу України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Відповідно до частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, частиною 4 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом частини третьої статті 39 Цивільного процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

В частині четвертій статті 39 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно довести наявність упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Разом з тим, подана представником ОСОБА_1 - адвокатом Мосейчук А.І. заява не містить жодних обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді Рибальченко Л. М., та можуть бути підставою для її відводу від розгляду справи відповідно до статей 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України.

Наведені заявником доводи щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Рибальченко Л. М. мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу чи факту вчинення дій, які б свідчили про її упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді, не наведено.

Так, заявник наголошує, що незважаючи на те, що запит судді Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л. М. виконаний відповідним органом реєстрації місця перебування та місця проживання особи 11.11.2021 року, станом на день подання заяви про відвід - 03.12.2021 року провадження у справі не відкрито.

У матеріалах цивільної справи №619/2274/21 наявний запит б/н від 16.09.2021 року, адресований начальникові відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_4 щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання / реєстрації відповідача по справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідь на який надійшла до суду 18.11.2021 року, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп канцелярії суду.

В той же час, згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2021 року визнано заявлений представником ОСОБА_1 - адвокатом Мосейчук А.І. відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна необґрунтованим, передано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук А.І. від 15 листопада 2021 року про відвід головуючого судді у справі № 638/2274/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна до канцелярії суду для вирішення питання про відвід на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Також, згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2021 року визнано заявлений представником ОСОБА_1 - адвокатом Лузаном О.С. відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна необґрунтованим, передано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лузана О.С. від 12 листопада 2021 року про відвід головуючого судді у справі № 638/2274/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна до канцелярії суду для вирішення питання про відвід на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Як вбачається із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021 року, для розгляду заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Лузана О.С. про відвід судді визначено головуючого суддю - Щепіхіну В. В.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Лузаном О.С. про відвід судді Рибальченко Л. М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна відмовлено (справа №619/2274/21, провадження №2-ві/638/50/21, головуючий суддя Щепіхіна В. В.).

Відповідно до листа секретаря судового засідання Рєзніка І. П. від 23.11.2021 року, цивільну справу №619/2274/21 передано судді Дзержинського районного суду м. Харкова Невеніцину Є. В. для розгляду заяви про відвід судді Рибальченко Л. М.

Згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 року в задоволенні заяви представника відповідача адвоката Мосейчук А. І. про відвід судді Рибальченко Л. М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна відмовлено (справа №619/2274/21, провадження №2-ві/638/51/21, головуючий суддя Невеніцин Є. В.).

На листі секретаря судових засідань Суркової М. від 24.11.2021 року, згідно якого цивільну справу №619/2274/21 передано судді Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л. М. для подальшого розгляду стоїть вхідний реєстраційний штамп Дзержинського районного суду м. Харкова із №66699 та датою «13.12.2021 року».

Наступного після отримання цивільної справи №619/2274/21 дня - 14.12.2021 року, Дзержинським районним судом м. Харкова під головуванням судді Рибальченко Л. М. постановлено ухвалу, якою визнано заявлений представником ОСОБА_1 - адвокатом Мосейчук А.І. відвід судді необґрунтованим.

Матеріали цивільної справи також містять листа судді Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л. М. від 14.12.2021 року, адресованого представнику ОСОБА_1 - адвокату Лузану О. С., у якому міститься інформація про те, що провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна буде відкрито після повернення вказаної справи в провадження судді Рибальченко Л. М.

Заява представника ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук Анастасії Ігорівни про відвід головуючого судді не містить посилань на об`єктивний чи суб`єктивний критерії, які б свідчили про небезсторонність чи необ`єктивність судді Рибальченко Л. М. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна, адже посилаючись на те, що у відповідача наявні сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Рибальченко Л. М., заявник не наводить жодних доказів з цього приводу, а тому суд приходить до висновку, що викладені в заяві підстави для відводу судді є виключно оціночними судженнями заявника, не підтвердженими жодними доказами чи обставинами.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу відповідача на приписи частини четвертої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об`єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Рибальченко Л. М. не вбачається.

Інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, якому заявленому відвід, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.33, 36, 38-40, 182, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук Анастасії Ігорівни про відвід головуючого судді Рибальченко Л. М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна, - відмовити.

Розгляд цивільної справи за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук Анастасії Ігорівни про відвід головуючого судді Рибальченко Л. М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна проводити у тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: