КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 753/2417/18 Головуючий у суді першої інстанції: Заставенко М.О.
Номер провадження: 22-ц/824/5122/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Іванова І.В.
У Х В А Л А

22 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Іванової І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ?

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Однак, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Судом встановлено, що за час розгляду даної справи, провадження у якій відкрито ще у 2015 році, відповідач ОСОБА_1 неодноразово отримувала особисто судові повістки-повідомлення та копії судових рішень (т. 1, а.с. 81, 88, 128, 158, т. 2, а.с. 60, 93, 95).

Крім того, за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною апелянтом ОСОБА_1 як адреса її фактичного проживання, мешкає інший відповідач у справі ОСОБА_2 , який вже реалізував своє право на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року, та ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за поданою ним апеляційною скаргою (т. 2, а.с. 152-153).

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать, що ОСОБА_1 була обізнана про наявність спору та судовий розгляд справи.

Проте, апеляційна скарга подана нею лише 19 січня 2021 року, майже через два роки після ухвалення оскаржуваного рішення.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від неї дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, скаржник не надала.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження "остаточного судового рішення" є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 358 ЦПК України правові підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 квітня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняттяі може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя І.В. Іванова