ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8024/21 Справа № 185/1842/21 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді - Деркач Н.М.,

суддів: Макарова М.О., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря - Усик А.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Комунальне підприємство Павлоградтеплоенерго звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

В обґрунтування позову КП Павлоградтеплоенерго зазначило, що надавало відповідачу послуги з надання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач за користування тепловою енергією має заборгованість, яку в добровільному порядку не сплачує, тому комунальне підприємство звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2012 року по 01.07.2018 року в сумі 12 600.88 гривень станом на 01.03.2021 року та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду першої інстанції від 05.07.2021 року у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у якості відповідача ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року позов КП Павлоградтеплоенерго задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію станом на 01.03.2021 р. за період 01.10.2012 р. - 01.07.2018 року у сумі 12 600, 88 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю викладених у рішенні суду обставин справи, порушенням норм процесуального і неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з 02 липня 2020 року у нього виникло право власності на 1/3 частину квартири у порядку спадкування, інші 2/3 частини належать ОСОБА_2 . Тому вказану особу необхідно залучити до участі у справі в якості співвідповідача (а.с 38).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго», відповідно до "Правил з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, надає теплову енергію населенню міста Павлограда Дніпропетровської області для потреб опалення, в обсязі передбаченому нормативно-правовими актами.

Відповідач був споживачем послуг з центрального опалення, що надаються за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом, КП Павлоградтеплоенерго посилалося на те, що відповідач за користування тепловою енергією має заборгованість за період з 01.10.2012 року по 01.07.2018 року у сумі 12 600.88 гривень, яку в добровільному порядку не сплачує (а.с.3-4).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про теплопостачання" оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Відповідно до п.20 "Правил з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала матері відповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 02 грудня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їх матері, ОСОБА_3 .

Тобто указаною постановою нотаріуса встановлено, що після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулися двоє осіб: ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 02 липня 2020 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належала матері відповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини першої статті 1297, статті 1299 ЦК України отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, є обов`язком спадкоємця. Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна.

Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому.

При цьому, апеляційний суд зазначає про те, що, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не звернув увагу та не зясував питання щодо належності інших 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому висновок суду про стягнення всієї суми заборгованості з відповідача ОСОБА_1 є передчасним.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків щодо обставин справи не пов`язаних із встановленням належності відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості відповідача іншого спадкоємця після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 з тих підстав, що відповідне клопотання позивачем не заявлялося.

Дійсно матеріалами справи встановлено, що позивач не залучив вищевказану особу до участі у справу.

Тому ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року є правильною з огляду на підстави відмови у задоволенні клопотання відповідача.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання щодо залучення до участі у справі інших осіб, то колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КП Павлоградтеплоенерго до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, що не позбавляє позивача права звертатися з відповідним позовом, залучивши до участі у справі інших спадкоємців, права яких можуть бути порушені, в якості відповідачів, у передбачений законом спосіб та порядок.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Комунального підприємства Павлоградтеплоенерго до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: І.Ю. Ткаченко

М.О. Макаров