СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22887/19

пр. № 2/759/589/21

10 листопада 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.;

при секретарі Істоміній О.Г.;

за участю відповідача ОСОБА_1 ;

представника відповідача ОСОБА_2 ; розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 193 586, 67грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.12.2016р. відповідач, керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110307, 2007р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , допустив наїзд на належний йому на праві власності автомобіль Ford Escort 1.4, державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому на праві власності автомобіль зазнав механічних пошкоджень, чим йому завдано матеріальних збитків.

10.12.2016р. за взаємною згодою між ними було укладено договір про відшкодування матеріальних збитків, спричинених в результаті ДТП, посвідчений нотаріусом Рокитнянського нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І.

Відповідно до умов даного договору відповідач зобов`язаний сплатити йому за заподіяну дорожньо-транспортною пригодою шкоду в розмірі 81 000грн. до 17.12.2016р. В разі порушення строку, визначеного договором, відповідач сплачує позивачу пеню, що дорівнює сумі відшкодування шкоди в розмірі 81 000 грн.

Оскільки відповідач, в порушення умов договору не виконав свого обов`язку щодо сплати коштів, просить стягнути з нього прострочену заборгованість по договору в розмірі 162грн., а також інфляційні втрати за період з 17.12.2016р. по 5.12.2019р. в розмірі 24 327,27грн. та 3% річних в розмірі 7 259,40 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2019р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 12).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.03.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 89-90).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, просять слухати справу у їх відсутність, позов підтримують.

Відповідач та його представник проти позову заперечують, посилаючись на те, що жодних доказів заподіяння позивачу збитків та вини відповідача не надано, а Договір про відшкодування матеріальної шкоди від 10.12.2016р. є неналежним і недопустимим доказом.

Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.12.2016р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір про відшкодування матеріальної шкоди, згідно п. 1 якого ОСОБА_3 , як власник транспортного засобу марки Ford Escort 1.4 державний номер НОМЕР_2 , передавши керування на підставі усного доручення громадянину ОСОБА_5 , 10.12.2016р. о 16.20 год. стали учасниками дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки ЗАЗ 110307, 2007р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

Згідно п. 3 укладеного Договору Цим договором ми, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійшли згоди та встановлюємо, що заподіяною дорожньо-транспортною пригодою шкоди становить 81 000грн. Ця сума є остаточною, задовольняє нас, Сторони.

Відповідно п. 4 Договору Сторони домовились, що виплата зазначеної вище суми буде здійснена 17 грудня 2016р. за місцем проживання ОСОБА_3 , в АДРЕСА_1 .

Згідно пункту 5 Договору в разі порушення строку, визначеного пунктом четвертим цього договору, ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_3 пеню, що дорівнює сумі відшкодування шкоди - в розмірі 81 000 грн. (а.с. 6).

11 листопада 2019р. ОСОБА_3 направив ОСОБА_1 претензію про погашення боргу в розмірі 162 000 грн. (а.с. 7).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивач посилається на договір про відшкодування матеріальної шкоди, укладений між ним та відповідачем 10.12.2016р.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно приписів ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 цього Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 цього Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, проаналізувавши зміст вказаного договору суд вважає, що він не є достовірним та достатнім доказом, на підставі якого можливо дійти висновку про задоволення позову.

Так, з вказаного договору вбачається, що 10 грудня 2016р. сталася ДТП за участю транспортного засобу марки Ford Escort 1.4, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу, та транспортного засобу марки ЗАЗ 110307, 2007р. випуску під керуванням відповідача ОСОБА_1 , однак не зазначено, з чиєї вини сталася дана ДТП, що є обов`язковою умовою для відшкодування шкоди.

Крім того, пунктами 3,4 укладеного між сторонами договору встановлено, що виплата узгодженої сторонами суми в 81 000 грн. буде здійснена 17.12.2016р. за місцем проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , проте ким і на чию користь має бути сплачена вказана сума зі змісту договору не вбачається, тобто договір не містить відомостей, що ОСОБА_1 зобов`язаний вчинити на користь ОСОБА_3 певну дію, в даному випадку - сплатити кошти на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 81 000 грн.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином будь-які належні докази на підтвердження вини відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, що сталася 10 грудня 2016 року, в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача, в матеріалах справи відсутні, наданий позивачем договір про відшкодування матеріальної шкоди не містить відомостей про визнання відповідачем ОСОБА_1 вини в даній ДТП, а також взятого ним на себе зобов`язання відшкодувати ОСОБА_3 шкоду в розмірі 81 000грн., а тому законних підстав для задоволення позову в частині стягнення шкоди, а також похідних вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 625, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2021 року.

Суддя Т.В. Кириленко