ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2021 р. Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музичний канал «О-ТВ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку з урахуванням кожного дня затримки до дня фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музичний канал «О-ТВ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку з урахуванням кожного дня затримки до дня фактичного розрахунку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 грудня 2021 року справу передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали були передані судді 10 грудня 2021 року.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення приписів вказаних норм ЦПК України позивачем до позовної заяви надано копії документів, які не завірені належним чином, а також позовна заява не містить відомостей щодо місця знаходження оригіналів поданих доказів.

В порушення вимог статті 175 ЦПК України позовна заява не містить:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, в порушення пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку вимоги про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (не зазначено дати звільнення, час протягом якого позивач не отримав всі виплати, які належить йому отримати при звільненні, розмір середньоденної заробітної плати за останні 2 місця, що передували звільненню), а також не надано доказів на підтвердження такого розрахунку.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач звернувся до суду з вимогами про припинення трудових відносин та стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, тобто з вимогами майнового та немайнового характеру.

Згідно із статтею частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При зверненні із позовом до суду позивачем сплачено судовий збір лише за вимогу немайнового характеру.

В той же час, як зазначила у своїй постанові Велика Палата Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку майнової вимоги, суд позбавлений можливості вірно визначити розмір судового збору, а тому позивачу, під час усунення недоліків, необхідно визначитись із ціною позову та відповідно сплатити судовий збір із урахуванням приписів ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного позовну заяву потрібно залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків протягом сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музичний канал «О-ТВ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання трудового договору, стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку з урахуванням кожного дня затримки до дня фактичного розрахунку - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви до визначеної дати, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шаповалова К.В.