Справа № 306/871/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Кондор Р.Ю..

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду у справі № 306/871/20 (Головуючий: Ганчак Л.Ф.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2020 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позов мотивовано тим, що з відповідачем укладено шлюб 01.06.2013 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району, актовий запис № 7. У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя у подружжя не складається, протягом останнього часу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час ведення спільного господарства між подружжям та сумісне проживання остаточно припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Посилаючись на вказані обставини позивач просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину.

Рішенням Свалявського районного суду від 29 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Шлюб, укладений 01.06.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840,80 грн., сплачений при подачі позову до суду за вимогу про розірвання шлюбу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 грн. на кожну дитину, але не менеше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.07.2020року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення суду підлягало до негайного виконання в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. за вимогу про стягнення аліментів.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій просить змінити рішення Свалявського районного суду від 29 вересня 2020 року в частині стягнення аліментів та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 грн. щомісячно на утримання двох дітей сина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 , оскільки в цій частині рішення є необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права та з порушенням вимог Сімейного кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що від матеріального утримання дітей не відмовлявся і ніколи не відмовиться, однак підстав для примусового стягнення аліментів на утримання дітей на даний час немає. В судовому засіданні просив зменшити розмір аліментів, однак суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що визнав позов, але це не відповідає дійсності оскільки позов відповідач визнав лише в частині розірвання шлюбу, а в стягненні аліментів просив зменшити суму, оскільки не зможе сплачувати 5 000 грн.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, яким сторони не скористалися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Свалявського районного суду від 24 липня 2020 року у частині розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сторонами не оскаржено і рішення суду в цій частині набрало законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Встановлено, що 01червня 2013 року укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01 червня 2013 року.

В шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району 04 грудня 2015 року, та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане Виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району 04 грудня 2015 року.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні, проти задоволення позову в частині стягнення аліментів, відповідач не заперечував і колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі по 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки відповідач є молодою, здоровою людиною, на його утриманні немає інших дітей чи непрацездатних батьків. Відповідачем не надано жодного доказу про те, що у нього не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом першої інстанції

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду є законне та обґрунтоване і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду від 29 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 22 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді: