Провадження № 2/638/5952/21
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17.12.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Штих Т.В.,

за участі секретарки: Овчаренко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з ОСОБА_2 аліментів у твердій грошовій сумі.

В обґрунтування своїх вимог позовних вимог зазначила, що 17 квітня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, у якому народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року по справі №638/17980/17 шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.09.2019 року по справі №643/8035/19 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.05.2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

З моменту розірвання шлюбу і по даний час Відповідач аліменти на утримання доньки не сплачує, уваги спільній доньці не приділяє, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, взагалі не спілкується із донькою та матеріально її не забезпечує. Вважає, що за наведених обставин є достатні та беззаперечні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

Позивачка та її представник надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі та ухвалити заочне рішення, позовні вимоги підтримали.

Відповідач до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - до суду не з`явився, надав до справи пояснення, в яких позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у доводах позивача та просив розглянути справу без його участі, надав до суду Висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

За наведених обставин, суд розглядає справу відповідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні правовідносини сторін.

17 квітня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №22.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народилася донька ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 13.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 532).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року по справі №638/17980/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 97 від 20.02.2019 року місце проживання малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

З моменту розірвання шлюбу і до даного часу дитина проживає спільно зі мною, ОСОБА_1 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.09.2019 року по справі №643/8035/19 за позовом ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.05.2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З аналізу наведених правових норм можна дійти висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їхнього життя на рівні з позивачем.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, з огляду на викладене, враховуючи викладені позивачем у її позовній заяві обставини та вимоги, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

В частині заявлених позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позовної вимоги виходячи з наступного:

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї і рідні, своєму народові, своїй Батьківщині. Батьки зобов`язані турбуватись про здоров`я дитини, його фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він, - ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 25 Постанови Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб і сім`ю України», роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків виражається в тому, що вони не турбуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання і підготовку до самостійного життя.

Відповідно до довідки Харківського навчально-виховного комплексу №179 Харківської міської ради Харківської області від 06.09.2021 року за вих. №01-40/240, ОСОБА_4 виховується у старшій групі дошкільного закладу. Мати дівчинки - ОСОБА_1 щодня приводить дівчинку та забирає її із дитячого садка, цікавиться життям дитини у дошкільному підрозділі, її потребами та досягненнями, постійно спілкується з вихователем та його помічником, бере участь у батьківських зборах та у всіх заходах, що проводяться в ХНВК №179.

Батько дитини ОСОБА_2 за час перебування дівчинки в ХНВК №179 жодного разу не приводив та не забирав дитину з дошкільного закладу, не брав участі в батьківських зборах та позаурочних заходах, не цікавився досягненнями доньки.

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №14» Харківської міської ради від 06.09.2021 року за вих. №271/0/549-21, дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в КНП «МДП №14» ХМР, на прийом до лікарів спеціалістів ОСОБА_5 звертається у супроводі матері ОСОБА_1 . Батько дівчинки ОСОБА_2 за інформацією про стан здоров`я своєї доньки до лікаря-педіатра поліклініки не звертався, поліклініку з донькою не відвідував.

Відповідно до Висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області № 682 від 13 грудня 2021 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з початку фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин між батьками дитини ОСОБА_2 припинив приймати участь у вихованні доньки ОСОБА_5 , не цікавиться її розвитком, не проявляє ніякого бажання спілкуватися з дитиною, не піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує. Після розірвання відносин ОСОБА_5 залишилася проживати разом з матір`ю та зареєстрована разом з нею. Вихованням, забезпеченням належного догляду за здоров`ям дитини, її утриманням займається особисто матір ОСОБА_1 . З приводу встановлення порядку участі у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та щодо усунення перешкод у спілкуванні з нею з боку матері дитини ОСОБА_2 до Департаменту служб у справах дітей не звертався.

Так, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки і піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані, зокрема: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Частина третя статті 155 СК України визначає відмову батьків від дитини як неправозгідну та таку, що суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно із статтею 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, зокрема якщо він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Аналізуючи наведені обставини та докази, що їх підтверджують, суд доходить висновку про невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини.

Встановивши факт невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню дитини та застосовуючи до спірних правовідносин наведені норми матеріального права, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 150, 154, 155, 157, 164, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , суму судового збору в розмірі 1362,00 (одна тисяча триста шістдесят дві гривні).

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Повний текст рішення виготовлений 17 грудня 2021 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. ШТИХ.