Справа № 635/8311/21
Провадження по справі № 2/635/3971/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Бобко Т.В.,

секретар судового засідання Полоз М.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила визнати останню такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку значяться зареєстрованими: позивач, її соловік ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 . Разом з тим, з липня 2015 року відповідач фактично не проживає у спірному будинку, не з`являється за своїм зареєстрованим місцем проживання, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку не має, будинком не цікавиться. Перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу не вчиняються. Позивач зазначила, що ОСОБА_2 самовільно покинула свої місце реєстрації, фактичне місце її проживання невідоме, від спільних знайомих позивач має інформацію про те, що відповідач проживає у м. Дніпрі, у добровільному порядку зняти своє місце реєстрації не бажає.

Аргументи учасників справи.

Відповідач ОСОБА_2 12 листопада 2021 року надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Зазначила, що дійсно у липні 2015 року вона отримала пропозицію від чоловіка переїхати до нього для спільного проживання у його приватному будинку, на що вона погодилась. Залишити місце її реєстрації було її власним бажанням, пов`язаним за планами на майбутнє. Найближчим часом вона з чоловіком планує покинути Україну та переїхати до іншої країни, для чого все одно прийшлося б зніматися з реєстраційного обліку. Обставин, які б перешкоджали їй проживати за місцем реєстрації немає, вона не проживає у спірному будинку з власної волі..

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

Участь у судовому засіданні сторін та інших учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лантьєвою В.В. 25 листопада 2011 року за реєстровим №1508 (право власності зареєстровано в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», реєстраційний номер 19688244, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №32272355 від 01 грудня 2011 року).

Як вбачається зі змісту інформаційної довідки про склад зареєстрованих у житловому будинку осіб, виданої адміністратором Відділу надання адміністративних послуг Мереф`янської міської ради ОСОБА_4 , у житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача.

Зі змісту акту, складеного депутатом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 11 жовтня 2021 року в присутності сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які поставили свої підписи в акті, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_1 не проживає у спірному будинку, починаючи з липня 2015 року.

Позивачем долучена до матеріалів справи копія заяви, направленої за електронною адресою відповідача з пропозицією щодо добровільного зняття останньої з реєстрац3ійного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб.

Статтею 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Тобто, за змістом ст. 319 ЦК власник сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Отже, правомочності власника та межі здійснення ним прав встановлені законом.

Разом із тим, як вбачається зі змісту ст. 319 ЦК, обмеження права власності не підлягають розширеному тлумаченню.

Закріплений у п. 1 ч. 2 ст. 319 ЦК принцип, відповідно до якого дії власника щодо його майна не повинні суперечити закону, є загальним універсальним обмеженням прав власника. Відсутність прямої заборони в законі надає власнику широке коло можливостей для здійснення права власності, в той час як заборона на здійснення певних дій є механізмом стримання власника.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача, тобто є членом сім`ї позивача.

Згідно ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей16,386,391 ЦК України.

Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2015 року по теперішній час, тобто тривалий час, особистих речей її в будинку немає, наміру проживати за зареєстрованим місцем проживання не має, будь-яких перешкод у проживанні відповідача за місцем реєстрації ніхто не чинить. Зазначені обставини повністю визнаються відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач визнала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, про що зазначила у відзиві на позовну заяву.

Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.

Щодо судових витрат

Згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 20 жовтня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 20 грудня 2021 року.

Суддя Т.В. Бобко