Справа № 523/2699/21
Провадження №2/523/2761/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів банківських послуг шляхом стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на його користь ОСОБА_1 , суму завданої майнової шкоди у розмірі ринкової вартості автомобіля Mercedes Benz 312D, 1997 року випуску в іноземній валюті в еквіваленті в національній валюті на момент вирішення справи (станом на 01.01.2021 року ця сума складає 194 929,40 грн. (сто дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять гривень) 40 копійок (6929,00 доларів США - еквівалент по курсу НБУ на 01.01.2020 року 1$ - 28.25 гривень) та моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до Суворовського районного суду м. Одеси, покликається на те, що оскільки правовідносини виникли внаслідок надання фінансових (банківських) послуг і вони регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», то спір належить до підсудності Суворовського районного суду м. Одеси (за його зареєстрованим місцем проживання).

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що дану справу слід скерувати до Печерського районного суду м.Києва, з огляду на таке.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Отже, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права саме споживача, із зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

В ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено основні права громадян як споживачів, а саме це права споживачів на належну якість продукції та обслуговування; на безпеку продукції; на необхідну достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника; на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством; на обмін товару неналежної якості.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Із позовної заяви вбачається, що даний спір виник між сторонами з приводу укладення договору кредиту № 225М від 19.06.2006 року між ними та наслідками, які виникли у зв`язку з укладенням такого. Зокрема, позивач ОСОБА_1 зазначає, що спір про заборгованість за вказаним кредитним договором судом розглянуто, виконавче провадження по в/л №2-2597/09 закінчено, під час виконавчого проовадження вилучався автомобіль боржника, який не повернуто власнику, що завдало шкоди та є підставою для звернення з позовом до суду.

Отже, зазначені правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведене, підсудність вказаного спору повинна визначатися виходячи з характеру правовідносин, що склалися між сторонами, на підставі частини 2 статті 27 ЦПК України.

Так, за приписами статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. позови до юридичної особи пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» є: 01001, м.Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, що територіального належить до юрисдикції (підсудності) Печерського районного суду м.Києва.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що дана цивільна справа не підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, а відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Печерського районного суду м.Києва, а тому її слід передати за підсудністю.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №523/2699/21 (провадження №2/523/2761/21) за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів банківських послуг шляхом стягнення матеріальної та моральної шкоди передати за підсудністю до Печерського районного суду м.Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя