Справа № 948/864/21
Номер провадження 2/948/348/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач доводиться їй не родичом, зареєстрований у цьому будинку, однак фактично не проживає з вересня 2019 року. Покинувши місце своєї реєстрації, ОСОБА_2 не вжив дій по зняттю з реєстрації, будь-якого його майна в даному будинку немає. Реєстрація останнього у вказаному будинку перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися своєю власністю, та зважаючи на те, що фактичне місце перебування відповідача на даний час невідоме, вирішити питання добровільного зняття з реєстрації не представляється можливим. У зв`язку з викладеним позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 11.11.2021 суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16).

У судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю (а.с.4). Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання (а.с.21,27,28), однак судові повістки не отримав у зв`язу з відсутністю за вказаною адресою, викликався також шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду (а.с.26), причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Виходячи з викладеного, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що позивач має у власності житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №24065313 від 10.07.2014, довідкою виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області №1327 від 04.11.2021 року (а.с. 8-9;11).

За цією ж адресою позивач і зареєстрована, що вбачається з довідки виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області № 1207 від 11 жовтня 2021 року (а.с. 10)

Також за цією адресою зареєстрований ОСОБА_2 , відповідач по справі, про що свідчить вищезазначена довідка Машівської селищної ради Полтавської області № 1207 від 11 жовтня 2021 року (а.с. 10).

Натомість, відповідно до акта від 11 жовтня 2021 року, складеного депутатом Машівської селищної ради Малісевичем О.Г., в присутності сусідів-свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлено, що ОСОБА_2 з 29 вересня 2019 року і по даний час за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, місце проживання невідомо (а.с. 12).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підстав, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

За змістом зазначених норм право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами статей 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Отже, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд уважає, що оскільки відповідач з вересня 2019 року, тобто більше двох років без поважних причин не проживає в належному позивачу житловому будинку, де він зареєстрований, тим самим порушує її права на користування та розпорядження своїм майном, відповідач не надав доказів того, що позивач чинить йому перешкоди у проживанні у спірному житлі чи він не міг там проживати з інших об`єктивних причин, а тому дійшов висновку, що відповідача потрібно визнати таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Машівським РВ УМВС України в Полтавській області 31.05.1996, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , 1967 р.н., зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші відомості - відсутні.

Суддя С. М. Косик