Ухвала

Іменем України

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 607/16356/15-ц

провадження № 61-20241ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року у справі за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів на виконання рішення у справі № 607/16356/15-ц,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа замість втраченого оригіналу виконавчого листа № 607/16356/15-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 25 809,76 дол. США, а також 2 000 грн пені та 4 199,28 грн судового збору та про видачу дубліката виконавчого листа замість втраченого оригіналу виконавчого листа № 607/16356/15-ц, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 25 809,76 дол. США, а також 2 000 грн пені та 4 199,28 грн судового збору.

В обґрунтування вказаної заяви АТ «УкрСиббанк» вказувало, що виконавчий лист № 607/16356/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 було направлено на примусове виконання до Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, а виконавчий лист № 607/16356/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 було направлено на примусове виконання до Тернопільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

З метою отримання інформації про хід виконання виконавчих проваджень представник АТ «УкрСиббанк» надіслав запит до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. У відповіді на запит Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області вказано, що відповідними відділами виконавчої служби винесено постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та надіслано їх копії разом з виконавчим документом рекомендованим поштовим відправленням.

Проте, оригінали виконавчих документів разом із зазначеними постановами на адресу стягувача не надходили.

Таким чином, є всі підстави вважати, що виконавчі документи втрачені під час їх пересилки засобами поштового зв`язку. Оскільки рішення суду не виконане, заявник просив видати дублікати виконавчих листів для забезпечення можливості належного виконання рішення суду та зобов`язання за кредитним договором.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2020 року, яка залишена без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року, заяву задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 607/16356/15-ц, виданого 04 липня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, відносно ОСОБА_2 згідно рішення суду від 21 квітня 2016 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 14 вересня 2007 року у розмірі 25 809,76 дол. США, з яких 23 353,79 дол. США заборгованість за кредитом та 2 455,97 дол. США заборгованість за відсотками, а також 2 000 грн пені за неналежне виконання зобов`язання та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку 8 398,55 грн сплаченого судового збору по 4 199,28 грн з кожного.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 607/16356/15-ц, виданого 04 липня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, відносно ОСОБА_1 згідно рішення суду від 21 квітня 2016 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 14 вересня 2007 року у розмірі 25 809,76 дол. США, з яких 23 353,79 дол. США заборгованість за кредитом та 2 455,97 дол. США заборгованість за відсотками, а також 2 000 грн пені за неналежне виконання зобов`язання та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку 8 398,55 грн сплаченого судового збору по 4 199,28 грн з кожного.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що строк пред`явлення виконавчого листа про примусове виконання рішення суду від 04 липня 2016 року у справі № 607/16356/15-ц було перервано в зв`язку з його пред`явленням до виконання 03 жовтня 2016 року, новий строк пред`явлення до виконання слід рахувати з наступного дня після його повернення стягувачу. В ході судового розгляду встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 52447606 відносно ОСОБА_2 була винесена 25 травня 2017 року, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 52467404 відносно ОСОБА_1 була винесена 05 вересня 2017 року, а тому трирічний строк повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання не сплив. Таким чином, заявник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, виконавчі листи по справі № 607/16356/15-ц, видані 04 липня 2016 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, були пред`явлені стягувачем до виконання у встановлений законом строк, однак, їх було втрачено відділом державної виконавчої служби під час їх пересилки засобами поштового зв`язку.

10 грудня 2021 року ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року у зазначеній вище справі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що оскаржувану постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року заявник отримав 12 листопада 2021 року. На підтвердження вказаного надано докази.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Тернопільського апеляційного суду прийнято 11 серпня 2021 року, повний текст якої складено 13 серпня 2021 року та оприлюднено 17 серпня 2021 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такого, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Суд встановив, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 квітня 2016 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 21 червня 2016 року, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 14 вересня 2007 року у розмірі 25 809,76 дол. США, з яких 23 353,79 дол. США заборгованість за кредитом та 2 455,97 дол. США заборгованість за відсотками, а також 2 000 грн пені за неналежне виконання зобов`язання та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку 8 398,55 грн сплаченого судового збору по 4 199,28 грн з кожного.

На виконання вказаного рішення у справі № 607/16356/15-ц Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 липня 2016 року видано два виконавчих листи щодо кожного з боржників про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 14 вересня 2007 року у розмірі 25 809,76 дол. США, з яких 23 353,79 дол. США заборгованість за кредитом та 2 455,97 дол. США заборгованість за відсотками, а також 2 000 грн пені за неналежне виконання зобов`язання та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку 8 398,55 грн сплаченого судового збору по 4 199,28 грн з кожного, що підтверджується супровідним листом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/16356/15-ц від 04 липня 2016 року.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузівим Н. О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52447606 відносно ОСОБА_2 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 14 вересня 2007 року у розмірі 25 809,76 дол. США, з яких 23 353,79 дол. США заборгованість за кредитом та 2 455,97 дол. США заборгованість за відсотками, а також 2 000 грн пені за неналежне виконання зобов`язання та стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 4 199,28 грн сплаченого судового збору.

25 травня 2017 року державним виконавцем Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузівим Н. О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

04 жовтня 2016 року головним державним виконавцем Тернопільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Вариводою Д. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52467404 відносно ОСОБА_1 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14 вересня 2007 року у розмірі 25 809,76 дол. США, з яких 23 353,79 дол. США заборгованість за кредитом та 2 455,97 дол. США заборгованість за відсотками, а також 2 000 грн пені за неналежне виконання зобов`язання та стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 4 199,28 грн сплаченого судового збору.

05 вересня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Головатою Н. В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до відповіді Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 29 серпня 2019 року № 1003/19 вищевказані постанови про повернення виконавчого документа стягувачу були надісланні відповідними відділами державної виконавчої служби на адресу стягувача разом із виконавчими документами рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Матеріали справи не містять доказів, що вказані документи були отримані стягувачем.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) вказано, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) (у редакції, яка діяла на момент видачі виконавчих листів, тобто станом на 04 липня 2016 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, -протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 23 Закону № 606-XIV встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Суд встановив, що 25 травня 2017 року державним виконавцем Бережанського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузівим Н. О. та 05 вересня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Головатою Н. В. винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу.

На час повернення виконавчих документів стягувачу, а саме 25 травня 2017 року та 05 вересня 2017 року, Закон № 606-XIV втратив чинність, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть пред`являтися до примусового виконання протягом трьох років.

З огляду на частину п`яту статті 12 Закону № 1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку відповідної заборони.

Відповідно до статті 37 Закону № 1404-VIII повернення документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, АТ «УкрСиббанк», звертаючись до суду першої інстанції із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів у грудні 2019 року, не пропустило строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки такий строк переривався.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів, оскільки виконавчі листи по справі № 607/16356/15-ц, видані Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 04 липня 2016 року, були пред`явлені стягувачем до виконання у встановлений законом строк, однак, їх було втрачено відділом державної виконавчої служби під час їх пересилання засобами поштового зв`язку.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2020 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 січня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року у справі за заявою акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів на виконання рішення у справі № 607/16356/15-ц.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров