Справа № 462/6502/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

представника третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у загальному позовному проваджені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи: ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради) про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач 20 жовтня 2020 року звернулася до суду із позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути судові витрати.Свої вимоги мотивує тим, що вона є донькою відповідача. Вказує, що на даний час вона проживає з мамою та бабусею і знаходиться на їх повному утриманні. Зазначає, що з 09 березня 2019 року відповідач з ними не проживає та на даний час свої батьківські обов`язки не виконує, про її стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, участі в її вихованні та утриманні не приймає, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просить позбавити батьківських прав відповідача. В зв`язку з наведеним просить позов задовольнити.

24 листопада 2020 року ухвалою суду у справі відкрито провадження; постановлено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання, запропоновано відповідачеві надати відзив / а.с.47/.

23 грудня 2020 року відповідач подав до суду письмовий відзив, в якому він заперечив та просив повністю відмовити у задоволені позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що від шлюбу з третьою особою ОСОБА_4 у нього народилось двоє дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 09 березня 2019 року він дійсно через непорозуміння із своєю дружиною проживає по місцю своєї реєстрації. Зазначає, що він не уникає обов`язків щодо взяття участі у вихованні своєї доньки ОСОБА_1 , однак на даний час у нього немає такої можливості і він не може реалізувати всі безперечно покладені на нього обов`язки, оскільки він не має можливості спілкуватись з своєю донькою через її категоричне заперечення щодо цього. Він добровільно намагався виконувати свій обов`язок по утриманню дітей, піклуватись про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, брав активну участь у вихованні дітей, намагався їм забезпечити гідне майбутнє, зокрема з травня по серпень 2019 року він щомісячно перераховував поштовими переказами на користь своєї дружини кошти на утримання дітей. На сьогоднішній день у нього повністю відсутня будь-яка заборгованість із сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 16 вересня 2020 року. Щодо висновку органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 08 жовтня 2020 року про можливість позбавлення його батьківських прав щодо його доньки, то вважає такий необгрунтованим і таким, що не відповідає інтересам дитини, оскільки у висновку відсутні посилання на обставини, виходячи з яких комісія дійшла висновку про його ухилення від виконання батьківських обов`язків, а сам висновок грунтується виключно на поясненнях на той час неповнолітньої його доньки, яка категорично заперечувала щодо їх спілкування та його дружини, яка агресивно налаштована проти нього. Зазначає, що саме третя особа ОСОБА_4 налаштовує проти нього дітей та чинить перешкоди у спілкуванні з ними, у зв`язку з цим 25 вересня 2020 року ним подано позов до Залізничного районного суду м.Львова про усунення перешкод в спілкуванні з неповнолітнім сином. Крім того, він неодноразово звертався до органу опіки та піклування в період 2003 по 2007 рік з заявами, що третя особа ОСОБА_4 чинить перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_1 / а.с.55-71/.

28 грудня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з підстав того, що вона не зможе взяти участь у судовому засіданні, оскільки перебуває на амбулаторному лікуванні /а.с.141/.

28 грудня 2020 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи задоволено /а.с.143/.

27 січня 2021 року відповідач подав до суду клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 / а.с.156-157/.

27 січня 2021 року позивач подала до суду клопотання про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 / а.с.162/.

27 січня 2021 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, клопотання позивача та відповідача про виклик свідків задоволено / а.с.164-165/.

27 січня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду / а.с.166/.

15 лютого 2021 року позивач у судовому засіданні заявила клопотання про допит свідків, які з`явились в судове засідання, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 / а.с.182-188/.

15 лютого 2021 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, клопотання позивача про допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 задоволено / а.с.182-188/.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник проти позову заперечили, дали пояснення аналогічні доводам, які наведені у відзиві на позов, просять у задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_4 позов підтримала, пояснивши, що відповідач участі в вихованні та утриманні дитини не приймає, і тому, позбавлення відповідача батьківських прав у повній мірі буде відповідати інтересам дитини.

У судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської радипозов підтримала, проте у судових дебатах, просила позов залишити без задоволення, оскільки позивач на даний час є вже повнолітньою.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, третьої особи, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1 , батьком якої є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 18 грудня 2002 року відділом РАГС Залізничного районного управління юстиції м. Львова /а.с.5/.

Як вбачається із матеріалів справи, на даний час позивач проживає з матір`ю та бабусею за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на їх утриманні.

Відповідно до висновку Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування від 08 жовтня 2020 року з метою захисту прав та інтересів дитини орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , оскільки було встановлено, що відповідач з березня 2019 року не бере участі у житті своєї доньки, окрім стягнення аліментів, які платить невчасно і не в повному обсязі, не дбає про її фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя /а.с.39/.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 16 вересня 2020 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа №462/3863/19, виданого 11 березня 2020 року Залізничним районним судом м. Львова відсутня /а.с.102/.

Свідки ОСОБА_11 , яка є тіткою позивача, ОСОБА_9 , яка є бабусею позивача та ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснили, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_1 , а також ображає свою доньку.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що відповідач давав своїй доньці все необхідне для її виховання, навчання та розвитку.

Свідок ОСОБА_8 , яка є однокласницею позивача у судовому засіданні пояснила, що відповідач піклувався ОСОБА_1 . Крім того, зазначила, що 09 березня 2019 року під час зустрічі на вулиці відповідач не ображав свою доньку.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав свідчить про його інтерес до дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховним Судом від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд бере до уваги таке.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», у пункті 16 судам роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Батьківське право - це право на виховання та представництво інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей, то позбавити громадянина батьківських прав дозволяється щодо дитини, яка не досягла повноліття, тобто 18 років.

При винесенні рішення суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку захистом прав дитини, а з другого - крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.

Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час розгляду справи є повнолітньою, досягнувши його ще 07 листопада 2021 року.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно виходити з того, що дитина, відносно якої виникло спірне питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав, на даний час є вже повнолітньою.

Беручи до уваги недоведеність свідомого нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків, враховуючи те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, а також те, що позивач на час розгляду справи є повнолітньою, суд прийшов до висновку, що у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Враховуючи наведене суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що у задоволені позову, з підстав зазначених у ньому, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи: ОСОБА_4 , орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради) про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Повний текст рішення складаний 24 лютого 2021 року.

Суддя:

Оригінал рішення.