П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року місто Київ

справа №758/11388/20

провадження №22-ц/824/2623/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевченко Марією Олександрівною,

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Ларіонової Н.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа: Акціонерне товариство «ОТП Банк» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2020 року відмовлено у задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шевченко М.О. про забезпечення позову ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «АРКС», третя особа: АТ «ОТП Банк» про стягнення страхового відшкодування.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шевченко М.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, посилається на те, що невиплата страховиком страхового відшкодування у строк, передбачений договором, а також відмова надати запитувану інформацію щодо страхової справи, дає підстави ОСОБА_1 для обґрунтованих побоювань щодо виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми страхового відшкодування є доцільним, оскільки забезпечить виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та буде відповідати принципу пропорційності - балансу публічного і приватного інтересу. Такий вид забезпечення є співмірним та адекватним заходом, оскільки заявлені позовні вимоги передбачають стягнення зі страхової компанії грошових коштів в межах суми страхового відшкодування.

У разі виведення страховиком зі своїх рахунків, розміщених в банківських установах грошових коштів, рішення суду у випадку його задоволення неможливо буде виконати, адже у страхової будуть відсутні грошові кошти для компенсації суми страхового відшкодування.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судовому засідання представник відповідача ПрАТ «СК «АРКС» - адвокат Шишлов О.Є. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Пояснив, що страхова компанія на сьогоднішній день в процесі ліквідації не перебуває, діє в звичайному режимі, а тому відсутні підстави для накладення арешту на грошові кошти відповідача. Позивачем не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач посилається на загальні обставини щодо необхідності забезпечення позову, а саме на те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому переконливих доказів щодо причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувань його необхідності, позивачем не зазначено та доказів цьому не надано. Відомостей щодо дійсної і реальної загрози невиконання майбутнього рішення матеріали справи не містять.

З даним висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки такий відповідає дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 ст. 150 ЦПК України).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства, вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не надано доказів на підтвердження ризиків можливого істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку не забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зі змісту заяви та матеріалів справи не вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Оскільки заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для задоволення заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 371,367, 374, 375, 381-384, 390, 435 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевченко Марією Олександрівною, - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанови складена 22 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус