Справа №266/7681/21
Провадження№ 2/266/1424/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Федотова В.М., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варчин Руслан Сергійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варчин Р.С. в якій позивач просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчинений 09.04.2021 року та зареєстрований в реєстрі за №18876, таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою позивач заявив клопотання про прийняття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а саме просив суд зупинити примусове виконання виконавчого напису №18876 від 09.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Так видами забезпечення позову, відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, зокрема є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.

Виходячи зі специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом, як вид забезпечення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки між сторонами дійсно наявний спір про визнання виконавчого напису нотаріуса, за яким відкрите виконавче провадження про стягнення з позивача заборгованості, таким, що не підлягає виконанню, і невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити ефективний судовий захист, та таке забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, до того ж судом також враховано, що за оскаржуваним виконавчим написом в рамках виконавчого провадження вже ухвалено постанову про звернення стягнення на майно позивача.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Варчин Руслан Сергійович, про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №66291944, що відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, 09 квітня 2021 року за №18876 до прийняття судом рішення по справі.

Копію ухвали суду про забезпечення позову для негайного виконання надіслати до головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), який знаходиться за адресою: 87517, Донецька область, м. Маріуполь, провул. Дніпропетровський, буд. 15.

Одночасно копію ухвали надіслати заінтересованим особам для відома.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Федотова В. М.