Справа № 2-8754/11
Провадження № 4-с/638/194/21
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Подус Г.С.

за участю секретаря Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню №33786264, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із скаргою на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню №33786264, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця та скасувати арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , що накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року, ВП №33786264 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 09.08.2012 року за №12847654, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис від 09.08.2012 року за №12847654, а також просить суд поновити пропущений процесуальний строк на подання даної скарги.

В обгрунтування вимог скарги вказує, що на підставі заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2-/2011 від 03.02.2012 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29010,94 грн., а також судові витрати. На виконання даного рішення 15.06.2012 року було видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, правонаступником якого є Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження №33786264. Постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року державний виконавець наклав арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено обтяження від 09.08.2012 року за №12847654. Вказане обтяження досі перебуває в реєстрі. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 21.05.2015 року заочне рішення суду скасовано, а тому дане виконавче провадження підлягало закінченню із скасуванням усіх заходів примусового виконання. В Автоматизованій системі виконавчого провадження на сайті Міністерства юстиції України відсутні відомості про виконавче провадження №33786264 і взагалі про будь-які виконавчі провадження, відкриті у відношенні ОСОБА_1 . Незважаючи на відсутність виконавчих документів або відкритих виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 , тобто при повній відсутності підстав для збереження такого арешту, орган державної виконавчої служби не знімає арешт з її нерухомого майна, при цьому не проводить жодних виконавчих дій. Така протиправна бездіяльність державного виконавця порушує права боржника на вільне розпорядження належним йому майном. Просить суд скаргу задовольнити, а також поновити пропущений процесуальний строк на подання скарги з урахуванням того, що боржника було введено в оману листом від 29.10.2019 року №52096, яким Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області повідомив боржника про те, що для зняття арешту боржник має звертатись до іншого органу державної виконавчої служби.

Постановою Верховного Суду у складі колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.10.2021 року скасовано ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 14.12.2020 року , якою задоволено вимоги скарги ОСОБА_1 , а також постанову Харківського апеляційного суду від 12.05.2021 року, якою вказану ухвалу залишено без змін, та визначено передати справу №2-8754/11 на новий розгляд.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу 28.10.2021 року вказані матеріали надійшли у провадження судді Подус Г.С.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Крячко О. В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути скаргу за його відсутності.

Представник Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, дії якої оскаржує заявник, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник стягувача - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» -Полфьорова Я. В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, а також письмові пояснення, відповідно до яких просила скаргу ОСОБА_1 залишити без розгляду, в обгрунтування якої зазначила, що боржник дізналась про порушення її права на позасудове зняття арешту з майна ще у жовтні 2019 року, про що свідчить відповідний адвокатський запит від 06.10.2019 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відповідний запис про обтяження її майна, накладений постановою про арешт,що видана державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС від 08.08.2012 року по виконавчому провадженні №33786264.

У відповідності до частини 2 статті 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши доводи заявника, викладені у скарзі, письмові заперечення стягувача, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.12.2006 року у розмірі 29010,94 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 292,11 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 29423,05 грн.; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.12.2006 року у розмірі 200 грн. 00 коп.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.02.2012 року скасовано.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.04.2016 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16.06.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року в частині стягнення з ТОВ «УФА «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «УФА» «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова, заборгованості за кредитним договором у розмірі 200 грн. скасовано, провадження по справі в частині стягнення з ТОВ «УФА «ВЕРУС» в особі філії ТОВ "УФА"ВЕРУС" у Дзержинському районі м. Харкова, заборгованості за кредитним договором у розмірі 200 грн. закрити.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16.06.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2016 року скасовано, позовні вимоги ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29210, 94 грн., з яких: заборгованість за кредитом 26776, 63 грн; заборгованість за процентами 567,12 грн.; штраф 500 грн. (фіксована частина); штраф 1367, 19 грн. (процентна складова), стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ « Комерційний Банк « ПриватБанк» судовий збір у розмірі 292 грн. 22 коп. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 121 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.10.2017 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 16.06.2016 року залишено без змін.

Після постановлення судом заочного рішення у 2012 році, стягувач звернувся до органу державної виконавчої служби з приводу примусового виконання виконавчого листа по справі №2-8754/11 та було відкрито виконавче провадження №33786264.

Постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року державним виконавцем накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було внесено обтяження від 09.08.2012 року за №12847654.

06.10.2019 року представник боржника звернувся до органу державної виконавчої служби, в якому просив повідомити про наявність у провадженні Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ будь-яких виконавчих проваджень у відношенні ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Та повідомити про те, чи існує на даний час виконавче провадження №33786264, а також надати документи виконавчого провадження.

22.10.2019 року представник боржника звернувся до органу державної виконавчої служби, в якому просив скасувати арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , що накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2012 року, ВП №33786264, та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Листом від 29.10.2019 року за вих. №52096, начальник Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 , в ході виконання якого воно було перенаправлено за належністю до Дергачівського ВДВС ХМУЮ. Згідно перевірки АСВП дане виконавче провадження Дергачівським ВДВС ХМУЮ завершено та повернуто стягувачу, підстав для зняття арешту немає, порекомендовано звернутись із відповідною заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Представник ОСОБА_1 направив заяву про скасування арешту від 11.11.2019 року до зазначеного відділу державної виконавчої служби.

Згідно листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 16.12.2019 року за вих. №29375, в ході перевірки реєстраційного журналу вхідної кореспонденції, журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, автоматизованої системи виконавчої проваджень було встановлено, що на виконанні у відділі не перебувало та не перебуває виконавче провадження №33786264, на підставі якого накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 . Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження №33786264 перебувало на примусовому виконанні в Орджонікідзевському ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області та станом на теперішній час завершено (повернуто стягувачу).

Згідно копії виконавчого листа №2-8754/11 та повідомленої представником стягувача інформації, 05.12.2013 року виконавчий лист по справі №2-8754/2011 було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003 року № 14, судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено залишається без розгляду.

Частиною п`ятою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18) зроблено висновок про те, що стаття 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Постановою колегії судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду України від 06.10.2021 року, у справі № 2-8754/11 встановлено, що справі, що переглядається заявник, звертаючись зі скаргою просила поновити строк на подання скарги, посилаючись на те, що боржник був введений в оману листом від 29 жовтня 2019 року № 52096, що стало причиною пропущення ним строку на подання скарги на бездіяльність державного виконавця, визнати протиправною бездіяльність державного виконавця та скасувати арешт на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , що накладений постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ про арешт майна. Судом касаційної інстанції встановлено, що розглянувши скаргу боржника на бездіяльність державного виконавця по суті, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, не з`ясував, який конкретно предмет розгляду скарги та в залежності від цього коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права та чи дотримано ним строк звернення до суду зі скаргою, встановлений статтею 449 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Так, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність залишення без розгляду вищевказаної скарги, з огляду на наступне.

Згідно з адвокатським запитом ОСОБА_3 на ім`я начальника Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 06.10.2019 року, боржнику станом на день звернення із запитом було відомо про існування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є запис №12847654 від 09.08.2012 року про реєстрацію обтяження арешту на невизначене майно, все нерухоме майно ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній звернувся із заявою про скасування арешту.

Відтак, посилання заявника на те, що тільки після отримання листа №29375 від 16.12.2019 року від Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області, фактично отриманим 27.12.2019 року, коли йому стало зрозумілим, що відповідальним за зняття арешту з майна є все є таки Міжрайонний ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області, що стало причиною пропущенням ним строку, суд не розцінює як поважну причину для поновлення пропущеного строку, оскільки судом встановлено, а матеріалами справи не спростовується той факт, що про ймовірне порушення свого права боржник дізналась ще у жовтні 2019 року, однак не звернулась до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Так, поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 9 листопада 2020 року у справі № 420/1813/19.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду із скаргою на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, оскільки заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску встановленого законом строку для звернення до суду з відповідною скаргою.

Як визначено частинами 1, 2 статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском процесуального строку підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню №33786264, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 17.12.2021 року.

Головуючий: