233 № 233/267/21
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

23.02.2021 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Бєлостоцька О.В., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2021 року до суду надійшла заява ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період часу з січня 2018 року по вересень 2020 року включно в сумі 26187 гривень 45 копійок, індексу інфляції в розмірі 2359 гривень 98 копійок та 3% річних в розмірі 2001 гривня 41 копійка.

22 лютого 2021 року за запитом суду отримана інформація щодо зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання боржника.

Розглянувши подану заяву, судом встановлено, наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 3 частини 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, як встановлено судом, постановою Донецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року змінено рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання; стягнуто х ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з серпня 2016 року по червень 2019 року в розмірі 31249 гривень 01 копійка. Зазначена постанова суду набрала законної сили 11 березня 2020 року.

Тобто заявником в порядку наказного провадження подано заяву з вимогами з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, щодо частини яких вже є таке, що набрало законної сили рішення суду.

За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті.

Законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 161 цього Кодексу.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі наведеного, враховуючи наявність судового рішення, що набрало законної сили, щодо частини вимог, за якими заявник просить видати судовий наказ, та зважающи, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, вважаю за необхідне відмовити ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги теплопостачання, роз`яснивши заявнику, що він не може повторно звернутися до суду з такою ж заявою, а має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

В силу ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» в особі Виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з викладених в ухвалі підстав унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя