Апеляційне провадження № 22-з/824/169/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи 2-357/11

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп»

Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант Авто»,

треті особи: ОСОБА_2 ,

Публічне акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім..Світлани Ковальської»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерформ»,

розглянувши заяву генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Груп» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ю.С.А.», яке змінило свою назву на ТОВ «Гарант Ойл Групп», ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просив стягнути на його користь з ТОВ «Гарант Ойл Групп»: 87 500,00 грн неотриманої заробітної плати за час знаходження на лікуванні після дорожньо-транспортної пригоди; 450 000,00 грн упущеної вигоди, яка полягає у неотриманій заробітній платі через неможливість за станом здоров`я продовжувати виконувати обов`язки заступника генерального директора, начальника будівельно-монтажного управління ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» ; 235 000,00 грн майнової шкоди, що не охоплюється страховим полісом; моральну шкоду в розмірі 450 000,00 грн.

Також просив стягнути на його користь з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 51 000,00 грн страхового відшкодування завданої йому внаслідок ДТП майнової шкоди; 5 100,00 грн страхового відшкодування завданої внаслідок ДТП моральної шкоди; 12 550,00 грн індексації моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 25 серпня 2009 року ОСОБА_2 , керуючи вантажним автомобілем паливоцистерною марки ГАЗ-3307, власником якого було ТОВ «Інтерформ», а фактичним володільцем - ТОВ «Ю. С. А.», яке змінило назву на ТОВ «Гарант Ойл Групп», рухаючись по вулиці Промисловій у місті Києві грубо порушив вимоги правил дорожнього руху, перевищив безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та особливості вантажу, що перевозився, не впорався з керуванням автомобілем, виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем Опель Вектра, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок вказаного ДТП він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, зокрема закритий перелом кісток тазу та інші ушкодження.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2010 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Внаслідок дій ОСОБА_2 він тривалий час перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, йому було завдано майнову і моральну шкоду, просив позов задовольнити.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Гарант Ойл Групп», на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25 000 грн та судові витрати в розмірі 349, 40 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для її вирішення, просив рішення суду першої інстанції в частині незадоволених вимог скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити та

стягнути з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» 425 000,00 грн. майнової шкоди, 51 000,00 грн. як відшкодування завданої майнової шкоди застрахованою особою ОСОБА_2 , 5 100,00 грн. як відшкодування невиплаченої вчасно моральної шкоди та 12 550,00 грн. індексації моральної шкоди;

стягнути з ТОВ «Ю.С.А.» 87 500,00 грн. як відшкодування завданої майнової шкоди - не отриманої заробітної плати за час знаходження на лікуванні, 450 000,00 грн. упущеної вигоди, 235 000,00 грн. не покритої страховим полісом як відшкодування майнової шкоди завданою застрахованою особою ОСОБА_2 , 425 000 як відшкодування завданої, з подальшою її індексацією моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2015 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2015 року в частині вимог про стягнення майнової шкоди з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2015 року залишено без змін.

Додатковим рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 серпня 2015 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2015 року в частині позовних вимог до ТОВ «Ю. С. А.» про відшкодування завданої майнової шкоди - неотриманої заробітної плати за час знаходження на лікуванні та упущеної вигоди скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Додатковим рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2015 року в частині позовних вимог до ТОВ «Ю. С. А.» про відшкодування завданої майнової шкоди, яка не охоплена страховим відшкодуванням, скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року і ухвала Апеляційного суду Київської області від 28 січня 2015 року в частині стягнення з ТОВ «Гарант Ойл Групп» на користь ОСОБА_1 25 000 грн на відшкодування моральної шкоди судом касаційної інстанції були залишені без змін та в цій частині судом касаційної інстанції на новий апеляційний розгляд не направлялися.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» страхового відшкодування майнової та моральної шкоди, а також вимог до ТОВ «Гарант Ойл Групп» про відшкодування моральної шкоди скасовано, ухвалене в цій частині нове судове рішення.

Стягнуто з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 в якості страхового відшкодування спричиненої йому ушкодженням здоров`я шкоди у розмірі 9 772,00 грн. та 2 550,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «Гарант Ойл Групп» на користь ОСОБА_1 247 450,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У жовтні 2018 року ТОВ «Гарант Ойл Групп» звернулося до Апеляційного суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення та просило вирішити питання щодо скасування рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року в частині відмови у стягнення майнової і моральної шкоди з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та в частині незадоволеної вимоги до ТОВ «Гарант Ойл Групп» про відшкодування моральної шкоди в сумі 425 000,00 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року у задоволенні заяви ТОВ «Гарант Ойл Групп» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року і постанову Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року задоволено частково.

Касаційну скаргу ТОВ «Гарант Ойл Групп» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року і постанову Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Гарант Ойл Групп» про відшкодування моральної шкоди скасовано.

Постанову Апеляційного суду Київської області від 24 вересня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Гарант Ойл Групп» про відшкодування майнової шкоди скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу ТОВ «Гарант Ойл Групп» на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року задоволено.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» задоволено частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» страхового відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) в якості страхового відшкодування спричиненої йому ушкодженням здоров`я шкоди у розмірі 35 992 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. та 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. відшкодування моральної шкоди.

25 січня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява генерального директора ТОВ «Гарант Ойл Груп» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 25.11.2020.

27.01.2021 направлено запит до Броварського міськрайонного суду Київської області.

15 лютого 2021 року вказана цивільна справа надійшла до канцелярії Київського апеляційного суду.

16 лютого 2021 року вказану справу передано судді-доповідачу Шаховій О.В. для вирішення вказаної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

При цьому, згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, враховуючи, що суд не вбачає необхідності у виклику сторін у судове засідання, вказана заява розглядається у порядку письмового провадження без призначення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з доводами заяви про роз`яснення судового рішення, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз`ясненні рішення.

Як зазначалося вище, постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» задоволено частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» страхового відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) в якості страхового відшкодування спричиненої йому ушкодженням здоров`я шкоди у розмірі 35 992 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. та 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн. відшкодування моральної шкоди.

В своїй заяві генеральний директор ТОВ «Гарант Ойл Груп» просив роз`яснити постанову в частині остаточних висновків зроблених судами в межах вказаної справи щодо розміру стягнень на користь ОСОБА_1

- У якості неотриманої заробітної плати за час знаходження на лікуванні ОСОБА_1 після ДТП;

- У якості упущеної вигоди, яка полягала у не отриманні заробітної плати позивачем через неможливість за станом здоров`я продовжувати виконувати обов`язки заступника генерального директора, начальника будівельно-монтажного управління ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім.С.Ковальської»;

- У якості майнової шкоди, що не охоплюється страховим полісом;

- У якості моральної шкоди.

З ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за рахунок страхового полісу № ВС/1077704 від 15.07.2009

- У якості страхового відшкодування завданої внаслідок ДТП майнової шкоди;

- У якості страхового відшкодування завданої внаслідок ДТП моральної шкоди;

- У якості індексації моральної шкоди.

Просив також роз`яснити товариству яким чином підлягають поверненню кошти з ТОВ «Гарант Ойл Груп», і чи складає розмір цієї суми 2 550,00 грн. та за рахунок кого ці кошти мають бути повернуті Товариству - ОСОБА_1 чи ПАТ «УСК «Гарант-Авто»?

Із змісту постанови суду апеляційної інстанції, яка набрала законної сили, вбачається, що скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в мотивувальній частині постанови суд апеляційної інстанції чітко зазначив, розмір та підстави такого відшкодування.

Стосовно стягнення моральної шкоди з ТОВ «Гарант Ойл Груп» на користь ОСОБА_1 - суд апеляційної інстанції вказані висновки суду першої інстанції не переглядав на підставі додаткового рішення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.11.2015.

Стосовно роз`яснення судових рішень в частині остаточних висновків зроблених судами в межах вказаної справи, то вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог цивільно-процесуального закону суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями роз`яснювати судові рішення першої чи касаційної інстанції.

Вимога в заяві ТОВ «Гарант Ойл Груп» про те, яким чином підлягають поверненню кошти на користь ТОВ «Гарант Ойл Груп», і чи складає розмір цієї суми 2 550,00 грн. та за рахунок кого ці кошти мають бути повернуті Товариству - ОСОБА_1 чи ПАТ «УСК «Гарант-Авто», є необґрунтованою, оскільки питання про стягнення коштів з ТОВ «Гарант Ойл Груп», вирішене судом першої інстанції, колегією суддів залишено без змін.

Разом з тим, вказуючи на необхідність роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, колегія суддів вважає, що заявником не наведено підстав для такого роз`яснення. Генеральний директор Товариства фактично просить роз`яснити мотиви ухваленого судового рішення в частині прийняття, відхилення та дослідження доказів, а також встановлення фактичних обставин справи, що не може бути підставою для постановлення ухвали про його роз`яснення за правилами ст. 271 ЦПК України.

Однак, це не позбавляє відповідача процесуального права, у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням, у тому числі в частині його мотивування, оскаржити його у встановленому законом порядку.

Як убачається з заяви відповідача про роз`яснення постанови суду, то в ній не зазначено, що саме в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції від 25.11.2020 року є незрозумілим, у чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди з ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Отже зміст резолютивної частини постанови є чітким і зрозумілим, однозначним та не допускає подвійного трактування, викладений відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, передбачених ст.374 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що визначені ст. 271 ЦПК України підстави для роз`яснення постанови суду відсутні, а отже, в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 271, 368 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Груп» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді: