Провадження № 2/344/1850/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання кожному по 1/5 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання кожному по 1/5 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є дочкою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 1985 році позивачка одружилася і змінила прізвище на ОСОБА_1 . Відповідно до свідоцтва про право власності від 25.10.2017 року, виданого Департаментом житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради, згідно розпорядження від 25.10.2017 року № 160-р, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - чоловіку, ОСОБА_3 - сину, ОСОБА_4 - доньці, ОСОБА_5 - матері в рівних долях. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.04.2005 року № 139 вулицю Воїнів Інтернаціоналістів перейменовано на вулицю Військових Ветеранів. З метою оформлення спадкових прав - отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної вище квартири, що належить померлій ОСОБА_5 , позивачка, звернулась 12.02.2020 року з відповідною заявою до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Федчук О.Б. 17.12.2020 року позивачка отримала від нотаріуса постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії слугує те, що у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 108286495 від 20.12.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, в якому співвласниками квартири на праві спільної сумісної власності зазначені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не зазначено часток кожного у квартирі, не встановлено склад спадкового майна після померлої - не визначена частка. Не визначення часток співвласників квартири перешкоджає позивачці, вільно розпоряджатись своїм майном, у зв`язку із чим вимушена звернутись до суду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без їїучасті (а.с. 36).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, попередньо подали до суду заяви, відповідно до яких вимоги заявленого позову визнали повністю та просили проводити розгляд справи без їхньої участі (а.с. 33-35).

Дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, судом встановлено.

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 виданого Івано-Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції 02.12.2019 року встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років, про що 02.12.2019 року складено відповідний актовий запис №2012(а.с.15).

Як вбачається з копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу: 59391659 від 12.02.2020 зареєстровано спадкову справу за номером 65501569, спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 25.10.2017 року виданого Департаментом житлової, комунальної політики та благоустрою посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності та членам його (її) сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - чоловіку, ОСОБА_3 - сину, ОСОБА_4 - доньці, ОСОБА_5 - матері в рівних долях(а.с.12).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу:108286495 від 20.12.2017 року, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 18.12.2017 року зареєстровано право власності на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_5 (а.с.13).

Відповідно до довідки №2812 від 13.02.2020 про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб за даними Муніципального реєстру м. Івано-Франківська за адресою в АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 (а.с.18).

Як встановлено, за життя померлої ОСОБА_5 , співвласниками не укладався договір про визначення часток у праві спільної власності на квартиру.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З метою оформлення спадкових прав - отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаної вище квартири, що належить померлій ОСОБА_5 , позивачка, звернулась 12.02.2020 року з відповідною заявою до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Федчук Оксани Богданівни.

Проте, 17.12.2020 року отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії слугує те, що у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 108286495 від 20.12.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, в якому співвласниками квартири на праві спільної сумісної власності зазначені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не зазначено часток кожного у квартирі, не встановлено склад спадкового майна після померлої - не визначена частка(а.с.17).

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», п.3.1. Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

П.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до с.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням того, що відповідачі позов визнали, заявивши про це у своїй заяві, поданій на адресу суду, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У пункті 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК України); частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними , а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у спільній сумісній власності померлої ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , частки визначені не були, між співвласниками не укладався договір про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а тому необхідно визначити, що частки були рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме 420,40 грн.

На підставі ст.ст. 355, 1218 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-82 ЦПК України, керуючись ст.ст.142, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання кожному по 1/5 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1 - задоволити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: квартира АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: квартира АДРЕСА_1 - становить по 1/5 частки кожного.

Повернути з Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: квартира АДРЕСА_1 , сплачений нею по квитанції № 0.0..1 від 28.12.2020 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 23.02.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.