Дата документу 10.02.2021 Справа № 554/8949/20
Провадження № 2-о/554/3/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Пащенко Д.С.

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Зорі Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вимоги якої збільшив в ході судового розгляду справи та прохав встановити його особу, а також факт, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Миргорода, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , є тією ж самою особою, яка відповідно до акту від 01.12.1971 року отримала в Миргородському РВВС паспорт зразка 1932 року, судима 15.07.1981 року Київським районним судом Полтавської області за ст.ст.14, 114 КК України до 1 року позбавлення волі, 23.04.1992 року Ленінським районним судом м.Полтави за ст.ст.81 ч.3, ст. 140 ч.3, 42, 14 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна, 22.06.2001 року затримана за бродяжництво та жебракування, маюча доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також встановити факт постійного проживання його, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на території України з 03.06.1950 року і по даний час, а саме станом на 13 листопада 1991 року та належність до громадянства колишнього СРСР.

В обґрунтування заяви вказав, що народився у м.Миргород Полтавської області. Станом на 24 серпня 1991 року проживав разом із цивільною дружиною ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , як і проживає по цей час. Паспорт громадянина України він не отримував. 11.01.1970 року отримав паспорт громадянина СССР зразка 1932 року. З грудня 1968 року по грудень 1970 рік проходив службу в лавах радянської армії, що підтверджується військовим білетом. Після служби повернувся додому, одружився, у спільному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_5 . Працював на різних роботах. Потім потрапив під негативний вплив деяких друзів, почав зловживати алкогольними напоями, внаслідок чого сімейне життя не склалося. Дружина подала на розлучення. Він продовжив вести антисоціальний спосіб життя, перестав платити аліменти і 15 липня 1981 року Київським районним судом м. Полтави був засуджений за ст. 114 КК УРСР до 1 року позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, продовжив вести звичний спосіб життя. У період з березня 1989 року по грудень 1991 року з двома спільниками скоїли ряд крадіжок на території м. Полтави, тобто станом на 13 листопада 1991 року він проживав на території України. 14.01.1992 року він був заарештований та відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Полтава від 23 квітня 1992 року був засуджений до 4,5 років позбавлення волі і був направлений до ВК в м. Торез Луганської області, звідки після бунту був переведений до Горлівської ВК Донецької області, яка на даний час знаходиться на непідконтрольній території. Весь час від народження та по дату подачі заяви він проживав на території України, зокрема 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, що підтверджується вироком Ленінського районного суду від 23.04.1992 року, де в описовій частині вказані епізоди злочинної діяльності у період з березня 1989 року по грудень 1991 року, а також скоєння одного із епізодів всередині листопада 1991 року. Після звільнення з місць позбавлення волі в червні 1996 року почав проживати зі своєю першою дружиною. На даний час проживає в АДРЕСА_1 , працює на різних роботах неофіційно на будівництвах, багато з працедавців хотіли оформити його офіційно, але за відсутності паспорту цього зробити не можливо. Також на даний час він повинен вже 10 років отримувати пенсію. У зв`язку з віком невідомо на скільки часу вистачить здоров`я для такої праці. Вказав, що приходив на прийом до УДМС України в Полтавській області, але в якому році не пам`ятає, щодо отримання паспорту України, однак йому повідомили, що необхідно звертатися до суду та встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 29 вересня 2020 року відкрито провадження по справі.

Від заінтересованої особи УДМС України в Полтавській області до суду надійшов відзив, в якому вказано, що проти задоволення заяви вони заперечуються, так як заявником не надано підтвердження наявності фактів, з якими Закон України про громадянство України пов`язує належність особи до громадянства України, а саме заявником не надано жодного доказу щодо його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Вказані в акті обстеження громадяни підтверджують факт проживання ОСОБА_6 в м.Полтава лише протягом 20 років, тобто лише з 2000 року, а не з 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заяву підтримали, з підстав наведених у заяві.

Представник заінтересованої особи УДМС України в Полтавській області Зоря Л.М. у судовому засіданні пояснила, що суд повинен прийняти законне рішення, а тому покладалася на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, свідка, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миргород Полтавської області, що підтверджується повідомленням Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Полтавській області від 07.04.2020 року № 5-А3, вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 23 квітня 1992 року та військовим квитком серії НОМЕР_1 від 09 жовтня 1980 року (а.с.7,9-12).

Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9 від 20 січня 2021 року, а також Книги приходу та розходу бланків паспортних документів Миргородського РВВС з 13.12.1970 року по 25 січня 1971 року слідує, що ОСОБА_1 10 січня 1971 року документувався паспортом НОМЕР_2 у Миргородському РВВС колишнього СРСР зразка 1932 року (а.с. 14, 67).

Вказані обставини підтверджені листом № 5301.4-5118/53.1-20 від 05.05.2020 року УДМВС України в Полтавській області на ім`я адвоката Павлюченка О. (а.с.13).

Також встановлено, що 09 квітня 1974 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_7 у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, а/з № 661 що слідує із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9 від 20 січня 2021 року (а.с.67).

Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 21 грудня 1980 року слідує, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.8).

Під час перебування у шлюбі у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що видане свідоцтво про народження Міським відділом РАГС м.Полтави 18 травня 1974 р.н., а/з 1575.

За повідомленням Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Полтавській області від 07.04.2020 року № 5-А3 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений: 1) 15.07.1981 року Київським районним судом Полтавської області за ст.ст. 114, 14 КК України до 1 року позбавлення волі загального режиму. 10.08.1981 року прибув з СІ № 23 м.Полтава в Божківську ВК - № 16 Полтавської області. 30.04.1982 року звільнений з Божківської ВК - № 16 Полтавської області по відбуттю покарання; 2) 23.04.1992 року Ленінським районним судом м.Полтави за ст.ст. 81 ч.3, ст. 140 ч.3, 42, 14 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна; 3) 22.06.2001 року затриманий за бродяжництво та жебракування, 22.07.2001 року направлений в с.Ремеги Шишацького району Полтавської області (а.с.9).

З вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 23 квітня 1992 року слідує, що ОСОБА_1 з березня 1989 року по грудень 1991 року з двома спільниками скоїли ряд крадіжок на території м. Полтави, в тому числі і в середині листопада 1991 року. 14.01.1992 року ОСОБА_1 був заарештований та відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Полтава від 23 квітня 1992 року був засуджений до 4,5 років позбавлення волі (а.с.10-12).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила, що з ОСОБА_1 перебувала у шлюбі, від якого народилася донька. Після розлучення проживали окремо. ОСОБА_1 був засуджений у 1991 році. Станом на 13 листопада 1991 року він проживав в Україні, за межі якої не виїжджав.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України.

Вирішуючи вимогу щодо встановлення особи суд виходить за наступного.

Заявник має військовий квиток серії НОМЕР_1 від 09 жовтня 1980 року, з якого слідує, що він є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Миргород Полтавської області. У вказаному військовому квитку є фотозображення ОСОБА_1 , яке відповідає особі заявника.

В матеріалах справи наявні відомості про неодноразове притягнення заявника до кримінальної відповідальності, а також дані про укладення ним шлюбу та народження доньки.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність обставин на які посилається заявник, а тому дана вимога підлягає до задоволення.

Вирішуючи інші вимоги заяви, суд виходить з наступного.

Із повідомлення Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Полтавській області від 07.04.2020 року № 5-А3, вироку Ленінського районного суду м.Полтави від 23 квітня 1992 року та військового квитку серії НОМЕР_1 від 09 жовтня 1980 року вбачається, що він народився в м.Миргород Полтавської області

Загальновідомим фактом є те, що м.Миргород Полтавської області знахзодилося на території Української РСР, яка до 24.08.1991 року перебувала у складі СРСР.

Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 9 від 20 січня 2021 року, а також Книги приходу та розходу бланків паспортних документів Миргородського РВВС з 13.12.1970 року по 25 січня 1971 року слідує, що ОСОБА_1 10 січня 1971 року документувався паспортом НОМЕР_2 у Миргородському РВВС колишнього СРСР зразка 1932 року.

09 квітня 1974 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_7 у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, а/з № 661, який 21 грудня 1980 року розірвано. Під час перебування у шлюбі у ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

15.07.1981 року Київським районним судом Полтавської області за ст.ст. 114, 14 КК України до 1 року ОСОБА_1 засуджений до позбавлення волі загального режиму. 10.08.1981 року прибув з СІ № 23 м.Полтава в Божківську ВК - № 16 Полтавської області. 30.04.1982 року звільнений з Божківської ВК - № 16 Полтавської області по відбуттю покарання, а 23.04.1992 року - засуджений Ленінським районним судом м.Полтави за ст.ст. 81 ч.3, ст. 140 ч.3, 42, 14 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна, 22.06.2001 року - затриманий за бродяжництво та жебракування, 22.07.2001 року направлений в с.Ремеги Шишацького району Полтавської області. Вироком встановлено, що крадіжки ОСОБА_1 скоєно з березня 1989 року по грудень 1991 року в тому числі, і в середині листопада 1991 року. 14.01.1992 року ОСОБА_1 був заарештований та засуджений до 4,5 років позбавлення волі

У відповідності до ст. 5 ЗУ «Про громадянство» паспорт громадянина України є документом, що підтверджують громадянство України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Частиною 1 статті 3 ЗУ «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно частини 2 статті 3 ЗУ «Про громадянство», особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Таким чином, надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт проживання заявника на території України станом на 13.11.1991 року.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено «Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, відповідно до Закону України "Про громадянство України" .

Відповідно до п.п.а п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом ПрезидентаУкраїни від 27 березня 2001року N215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006) встановлення належності до громадянства України стосується: громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п.9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом ПрезидентаУкраїни від 27 березня 2001року N215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006) для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Приймаючи до уваги те, що встановлення факту проживання на території України станом на 13.11.2020 року має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання паспорту громадянина України, задля реалізації права на соціальний захист, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 263, 265, 293,294, 315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Миргорода, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , є тією ж самою особою, яка відповідно до акту від 01.12.1971 року отримала в Миргородському РВВС паспорт зразка 1932 року, судима 15.07.1981 року Київським районним судом Полтавської області за ст.ст.14, 114 КК України до 1 року позбавлення волі, 23.04.1992 року Ленінським районним судом м.Полтави за ст.ст.81 ч.3, ст. 140 ч.3, 42, 14 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі суворого режиму з конфіскацією майна, 22.06.2001 року затримана за бродяжництво та жебракування, маюча доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на території України з 03.06.1950 року і по даний час, а саме станом на 13 листопада 1991 року та належність до громадянства колишнього СРСР.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, 36039 м.Полтава, вул. Пушкіна, 63, код ЄДРПОУ - 37829297.

Повне рішення складено 15 лютого 2021 року.

Суддя Л.І.Савченко