Справа № 755/7491/21
"14" грудня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Гончарука В.П.
з секретарем Гриценко О.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Київ заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 755/7491/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 755/7491/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката та витрат по сплаті судового збору.
Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що під час ухвалення рішення у справі № 755/7491/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, судом не вирішено питання про стягнення судових витрат на правову допомогу адвока та та витрат по сплаті судового збору.
В судове засідання сторони по справі не з`явлись про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 755/7491/21 - підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.
В судовому засіданні встановлено, що зочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в розмірі 2 111 023,62 грн (два мільйони сто одинадцять тисяч двадцять три гривні 62 коп), судовий збір в розмірі 6696,50 грн (шість тисяч шістсот дев`яносто шість гривень 50 коп).
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).
Із змісту заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що при ухваленні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року по справі суд не вирішив питання, щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових втрат на правову допомогу адвоката та витрат по сплаті судового збору.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.
Таким чином, суду надано копію ордеру Бондара В.Б, КС №886435 від 16.06.2021 року про надання правничої допомоги позивачу за договором про надання адвокацьких послуг №727/1 від 06.04.2021 року, копію ордеру Вітровчак О.О. КС №886341 від 06.04.2021 року про надання правничої допомоги позивачу за договором про надання адвокацьких послуг №727/1 від 06.04.2021 року, копію договору про надання адвокацьких послуг №727/1 від 06.04.2021 року укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Курс-8», копію додатку № 1 від 06.04.2021 року до договору про надання адвокацьких послуг №727/1 від 06.04.2021 року, копію додатку № 2 від 06.04.2021 року до договору про надання адвокацьких послуг №727/1 від 06.04.2021 року, копія договору дручення на ведення справи у суді від 06.04.2021 року укладеного між ТОВ «АО КУРС 8» та Адвокатським об`єднанням «Курс-8», копія договору дручення на ведення справи у суді №1 від 06.04.2021 року укладеного між ТОВ «АО КУРС 8» та Адвокатським об`єднанням «Курс-8».
Крім того, стороною позивача надано Акти здачі-приймання приймання робіт (надання послуг) за договором про надання адвокацьких послуг №727/1 від 06.04.2021 року укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Курс-8» відповідно до яких визначені виконані адвокатами послуги при наданні правничої допомоги позивачу у даній справі.
Фактична сплата позивачем коштів за надану правничу допомогу підтверджується копіями платіжних доручень та копіями рахунків фактури про сплату 16 400,00 грн.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.48 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу на загальну суму 16 400,00 гривень, однак позов задоволено частково (на 59 %), тому суд дійшов висновку про відшкодування з відповідача на користь позивача суми витрат на правову допомогу у розмірі 9 676,00 грн., що пропорційною розміру задоволених позовних вимог.
Щодо заявленої вимоги у даній заяві про стягненння з відповідача на користь позивача суми судового збору у розмірі 11 804,00 грн., то суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки при ухваленні зочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року у справі № 755/7491/21, розгляд питання про стягнення витрат по сплаті судового збору було вирішено, тому суд не вбачає правових підстав для повторного розгляду даної вимоги.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 755/7491/21 - підлягають частковому задоволенню
Керуючись, ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -
Доповнити заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року у справі № 755/7491/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 9 676,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 14 грудня 2021 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ),

Суддя