Справа №443/434/20
Провадження №2/443/610/21
23 лютого 2021 року місто Жидачів
Жидачівський районний суд Львівської облассті у складі:
головуючого судді Сливки С.І.,
з участю секретаря судового засідання Кушнір М.І.,
представника позивача адвоката Бутко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Жидачівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) про зняття арешту з майна,
Однак, станом на 25.02.2020 року містяться записи про обтяження на вищевказане майно, а саме: за №12248054 від 06.03.2012 р. внесеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП №28978751 від 29.09.2011р. старшого державного виконавця ВДВС Жидачівського районного управління юстиції Львівської області; за №21550501 від 25.07.2017 р. внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45123006 від 25.07.2017р. Жидачівським районним ВДВС ГТУЮ у Львівській області; за №8811429 від 17.06.2009 р. внесеного реєстратором Львівської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 24.04.2009р. по справі №2-340 (накладення арешту для забезпечення позову).
Стверджує, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Отже, в даному випадку іпотека, що діє на підставі Іпотечного договору, виникла з моменту його нотаріального посвідчення, тобто 28.08.2008 року. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя. При цьому, зареєстрована іпотека (від 28.08.2008 року) виникла раніше накладення арешту. Також, накладення арешту має своїм наслідком заборону на відчуження арештованого майна, чим у даному випадку порушується право іпотекодержателя, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
Крім того, вказує, що виконавче провадження №45123006 відповідно до якого було внесено обтяження №21550501 від 25.07.2017 р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45123006 від 25.07.2017 р. Жидачівським районним ВДВС ГТУЮ у Львівській області станом на 26.02.2020 р. завершено.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.10.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, з мотивів, наведених у такому.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, і на підставі частини 3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з`явився у судове засідання без поважних причин.
Представник третьої особи у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача та представника третьої особи неповажною та вважає, що справу можливо слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вказане вище підтверджується також записом про іпотеку №31711991 від 28.08.2008 р. внесеним приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47040946 від 25.09.2019 р.
Однак, відповідно до зазначеної довідки станом на 25.02.2020 р. містяться інші записи про обтяження на вищевказане майно, а саме:
-за №12248054 від 06.03.2012 р. внесеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП №28978751 від 29.09.2011р. старшого державного виконавця ВДВС Жидачівського районного управління юстиції Львівської області;
-за №21550501 від 25.07.2017 р. внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45123006 від 25.07.2017р. Жидачівським районним ВДВС ГТУЮ у Львівській області;
-за №8811429 від 17.06.2009 р. внесеного реєстратором Львівської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 24.04.2009р. по справі №2-340 (накладення арешту для забезпечення позову).
27 серпня 2008 року між АКБ «Форум» правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №272/08/14-16-ZNv за умовами якого, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 29 800,00 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних, а останній зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, термін погашення 26.08.2014 р. (а.с. 22-25).
28 серпня 2008 року в якості забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору укладено договір іпотеки, який зареєстровано приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С. за реєстровим №1982, відповідно якого зареєстрована іпотека на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та включають в себе: гараж-майстерню - зазначену за планом земельної ділянки за літерою «А1» - загальною площею 323,3 кв. м., гараж-майстерню - зазначена за планом земельної ділянки за літерою «Б» - загальною площею 195,1 кв. м. (а.с. 26 -29).
У зв`язку із несплатою кредиту Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 22.09.2010 р. у справі №2-1840/2010 ухвалено рішення про стягнення з боржників на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» 43 318,96 євро, що згідно курсу НБУ становить 445687,60 грн. боргу за кредитним договором №272/08/14-16-ZNv від 27.08.2008 р. (а.с. 11-13).
26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» відповідно до чинного законодавства України укладено договір відступлення права вимоги №0002/19/5, за яким відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №272/08/14-16-ZNv від 27.08.2008р., що був укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 (а.с. 30-33, 34-35).
26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» укладено договір про відступлення прав за Договорами Іпотеки, на підставі якого право іпотеки за договором іпотеки, який зареєстровано приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Н.С. за реєстровим №1982 від 28.08.2008р., перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» (а.с.37-38, 39-41).
06 серпня 2019 р. відповідно до рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» змінило найменування на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Інвестохіллс Веста» (а.с.42-43).
Відомості про перейменування внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч.1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеже-ний у його здійсненні.
Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч. 1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Отже, іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.
Частина 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»).
Для реалізації права іпотекодержателя, останній має право звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Законом України «Про іпотеку» визначені й інші способи реалізації іпотекодержателем своїх прав.
Однак, у разі накладання арешту на предмет іпотеки, іпотекодержатель позбавляється права задовольнити свої вимоги, зокрема, шляхом позасудового врегулювання.
Відповідно до положень частини першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна ( коштів ) боржника, або про опис та арешт майна ( коштів ) боржника.
Як зазначено у статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження», - особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.
Як встановлено судом, на майно, іпотекодержателем якого було ТзОВ «Інвестохіллс Веста», накладено арешти в ході здійснення виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 .
Слід звернути увагу на те , що законом ( ст. 3 Закону України «Про іпотеку» ) встановлений пріоритет іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок майна, яке перебуває в іпотеці.
При цьому, обтяження на майно за номерами №12248054 від 06.03.2012 р. внесеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП №28978751 від 29.09.2011р. старшого державного виконавця ВДВС Жидачівського районного управління юстиції Львівської області; 21550501 від 25.07.2017 р. внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45123006 від 25.07.2017р. Жидачівським районним ВДВС ГТУЮ у Львівській області; 8811429 від 17.06.2009 р. внесеного реєстратором Львівської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 24.04.2009р. по справі №2-340, було накладено у період дії іпотеки за договором іпотеки від 28.08.2008 року.
Отже, позивач має пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки та на підставі повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Таким чином, наявність арештів на іпотечне майно порушує законні права позивача, який є іпотекодержателем нерухомого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, а також приписи ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкту нерухомого майна, а саме: нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та включають в себе: гараж-майстерню - зазначену за планом земельної ділянки за літерою «А1» - загальною площею 323,3 кв. м., гараж-майстерню - зазначена за планом земельної ділянки за літерою «Б» - загальною площею 195,1 кв. м. та належать на праві власності ОСОБА_1 .
Таким чином, позов є обґрунтованим, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України,суд,
-за №12248054 від 06.03.2012р. внесеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП №28978751 від 29.09.2011р. старшого державного виконавця ВДВС Жидачівського районного управління юстиції Львівської області;
-за №21550501 від 25.07.2017р. внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45123006 від 25.07.2017р. Жидачівським районним ВДВС ГТУЮ у Львівській області;
-за №8811429 від 17.06.2009р. внесеного реєстратором Львівської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 24.04.2009р. по справі №2-340 (накладення арешту для забезпечення позову).
Скасувати арешт (заходи забезпечення позову) накладений ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.04.2009 р. по справі №2-340 на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та включають в себе: гараж-майстерню - зазначену за планом земельної ділянки за літерою «А1» - загальною площею 323,3 кв. м., гараж-майстерню - зазначена за планом земельної ділянки за літерою «Б» - загальною площею 195,1 кв. м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 23 лютого 2021 року
Головуючий суддя С.І. Сливка