Провадження № 2/161/4574/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 грудня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання Фурман Ю.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

25.10.2021 року неповнолітній ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що згідно свідоцтва про народження його батьком є ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_4 , які 25.08.2008 року розлучилися. Після розірвання шлюбу батьків він, перебуваючи у віці 2-х року, залишився проживати разом зі своєю матір`ю. Разом з тим, його батько до 6-7 років продовжував з ним спілкуватися, проте не у достатньому обсязі, та періодично надавав кошти на його утримання. Крім того, певний час на кожні вихідні він, приїжджав до батьків відповідача - своїх діда ОСОБА_5 та баби ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . Однак, після смерті матері ОСОБА_3 відмовився його забрати та опікуватися ним, а тому він мав би проживати у інтернаті для неповнолітніх, проте баба та дід забрали проживати до себе і хочуть оформити опіку над ним. Як йому відомо, відповідач має іншу сім`ю, одружився вдруге та від шлюбу має двох дітей. Таким чином, його батько ніяким чином не піклується про нього, як про свого сина впродовж багатьох років, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням в разі потреби, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкувався і не спілкується з ним, як з сином в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення. Наведені обставини шкодять його інтересам. Враховуючи наведене, просить суд позбавити його батька ОСОБА_3 , батьківських прав відносно нього, неповнолітнього сина відповідача - ОСОБА_1 .

У судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 та його представник заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, які викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань, а також відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили.

Представник третьої особи до початку судового засідання подав клопотання з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, будь-яких заперечень щодо задоволення позову він немає.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився позивач ОСОБА_1 . Його батьками вказані: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 25.09.2008 року розірвали шлюб.

З моменту розірвання шлюбу сторін позивач ОСОБА_1 залишився проживати разом зі своєю матер`ю - ОСОБА_4 .

Зі змісту позову слідує, що батько - відповідач ОСОБА_3 не виконує впродовж тривалого часу самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, у зв`язку з чим останній ставить питання про позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до п. 16 Постанови ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як на складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ст. ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України).

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як встановлено судом, відповідач по справі, який є батьком позивача 13.07.2013 року одружився із ОСОБА_7 та від даного шлюбу в останніх народилося двоє дітей.

У свою чергу, після смерті матері позивача - ОСОБА_4 , відповідач ОСОБА_3 відмовився забрати на проживання та виховання свого сина та опікуватися ним, у зв`язку з чим останній постійно проживає зі своїми дідом та бабою.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 жодним чином не піклується про позивача, як про свого сина впродовж тривалого часу, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя.

Крім того, відповідач не забезпечує неповнолітнього ОСОБА_1 необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням в разі потреби, що негативно в пливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкувався і не спілкується ним, як з сином в обсязі, необхідному для мого нормального самоусвідомлення; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу; не створює умов для утримання ним освіти.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення ОСОБА_3 від виховання сина батьком, негативного впливу на дитину, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається із висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради № 248 від 16.09.2021 року, відповідно до інформації Хорохоринського ліцею від 10.09.2021 року № 62/5.4/2-21, в якому навчався ОСОБА_1 до 2021 року, його батько ОСОБА_3 жодного разу не відвідував батьківські збори та не цікавився навчанням сина. 28.07.2021 року відповідач ОСОБА_3 прибув у службу у справах дітей та надав письмове пояснення про те, що він після смерті матері ОСОБА_1 не має можливості належним чином займатись вихованням сина і тому не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного, враховуючи інтереси дитини та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даний висновок органу опіки та піклування суд вважає належним чином мотивованим та обґрунтованим.

Наведені обставини, відповідно до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно його сина - неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав у повному обсязі.

Враховуючи ту обставину, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно положень ЗУ «Про судовий збір», суд, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 908 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 150, 157, 164, 165 СК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 : адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП, паспортні дані - невідомо.

Третя особа: Служба у справах дітей Луцької міської ради, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 21.

Рішення у повному обсязі складено 20 грудня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук