Справа № 466/7661/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

з участю представника позивача Шабан Р.Р.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження , цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и в :

19.08.2021р. позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про солідарне стягнення боргу за послуги з централізованого опалення в сумі 12 296,63 грн., інфляційних витрат 921,5 грн, 3 % річних 593,92 грн. та 2 270 грн. судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами комунальних послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а саме послуг з постачання теплової енергії централізованим опаленням. Вважає, що між сторонами виникли фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання. Так, Законом України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладений обов`язок оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджено Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Також, Законом № 2189-VIII встановлено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабміном або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. 17.08.2021р. відповідачу була надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Між тим, відповідачі оплату за вказані послуги не проводили, внаслідок чого за період з 01.02.2018р. по 30.06.2020 р. за квартирою АДРЕСА_2 , утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 12 296,63 грн.

В добровільному порядку заборгованість не погашається, а тому позивач змушений звернутись до суду з даними вимогами. Крім суми основного боргу, в силу ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідачів інфляційні витрати та 3 % річних.

Ухвалою судді від 20.08.2021р. заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

29.10.2021р. відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги повністю заперечила. Свою позицію мотивує тим, що у належну їй квартиру у спірний період (01.02.2018р. 30.06.2020р.) теплова енергія не постачалась. Послуги, про стягнення суми за надання яких подано позов, з боку ЛМКП «Львівтеплоенерго» не надавались. Причиною цього стало від`єднання квартири від загальнобудинкової мережі теплопостачання ще в 2005 році, тобто задовго до часу нарахування відповідачем заборгованості. Відтак відповідачка вважає, що підстав укладення договору приєднання про надання таких послуг, про який вказує позивач, у неї не було, і як наслідок не було підстав оплати послуг з теплопостачання, які їм не надавались. Неправомірність відключення нею чи іншими особами їх квартири від мережі теплопостачання, предметом жодного розгляду не було. Відповідно відшкодування збитків, стягнення штрафних санкцій, понесення будь-яких інших витрат винною у пошкодженні мережі особою не може бути замінене на зобов`язання сплати відповідачами послуг, яких отримано не було.

Вказані обставини встановлені постановою Львівського апеляційного суду від 19.09.2019р., яка набрала законної сили. У даній справі ЛМКП «Львівтеплоенерго» зверталось до суду з аналогічними вимогами до неї про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, проте за попередній період (01.01.2016 31.01.2018р.).

Після набрання вказаним рішенням законної сили, і по даний час послуги з централізованого опалення у квартиру не відновлювались і не надавались, вона самостійно обігріває помешкання електроприладами, власними коштами здійснила утеплення житла, жодних зобов`язань перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» немає.

Таким чином, вважає, що у позивача відсутні правові підстави щодо стягнення з неї та членів сім`ї спірної заборгованості.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала, надавши суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явилась повторно,хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Як на підставу своїх вимог, позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго» покликається на те, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , їм присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 , та вони користуються житлово-комунальними послугами, а саме - послугами з постачання теплової енергії (централізованим опаленням), які надає ЛМКП «Львівтеплоенерго».

В порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення» № 630 від 21.07. 2005р. відповідачі не оплачують послуги з централізованого опалення, незважаючи на те, що між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання.

Згідно наданого позивачем розрахунку, у відповідачів наявна заборгованість перед позивачем за послуги з централізованого опалення в сумі 12 296,63 грн. за період з 01.02.2018р. по 30.06.2020р.

Як встановлено судом, з аналогічними вимогами ЛМКП «Львівтеплоенерго» уже зверталось з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в грудні 2018 року, а саме про стягнення з них заборгованості за послуги теплопостачання у тій же квартирі по АДРЕСА_2 за попередній період.

Рішенням Шевченківського районного суду від 13.03.2019р. у справі № 466/9568/18, позов задоволено та стягнуто з відповідачів на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість з централізованого опалення за період з 01.01.2016р. по 31.01.2018р.

Однак, Постановою Львівського апеляційного суду від 19.09.2019р. вказане рішення скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСББ «Золоте поле плюс» про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення відмовлено.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що між сторонами договірних стосунків після отримання договору та не підписання його після спливу місяця, наданого законом для його підписання споживачем - не виникло та позов про стягнення заборгованості і з 01.01.2016 року є безпідставним.

Апеляційним судом встановлено, що у квартиру відповідачів у спірний період теплова енергія не постачалась, тобто послуги, про стягнення суми, за надання яких подано позов не надавались. Причиною цього є від`єднання квартири відповідачів від загальнобудинкової мережі теплопостачання. Вказане мало місце задовго до 2016 року часу нарахування відповідачем заборгованості за надання послуг теплопостачання.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» фактично визнає, що згідно поданих доказів відповідачами, таке від`єднання мало місце у період з березня по жовтень 2005 року.

Зважаючи на наведене, а саме те, що послуги з теплопостачання у квартиру відповідачів у спірний період не надавались та надання таких, за наявності факту від`єднання квартири відповідачів від мережі централізованого теплопостачання відповідно надані бути і у майбутньому не можуть, підстав укладення договору приєднання про надання таких послуг, про який вказує позивач, у них не було, як не було і підстав оплати послуг з теплопостачання, які їм у спірний період не надавались.

Питання самовільності від`єднання, на що посилається позивач та оспорюють відповідачі фактично значення не має, оскільки особа не може бути змушена до оплати послуг, які вона фактично не отримувала та без наявності між сторонами договірних стосунків.

Неправомірність відключення відповідачами чи іншими особами їх квартири від мережі теплопостачання, предметом жодного розгляду не було.

Жодних даних про те, що таке визнано незаконним; що відповідачів чи інших осіб було притягнуто за таке пошкодження неналежного їм майна до відповідальності; про те, що відповідачів було зобов`язано відновити систему теплопостачання, що в силу згаданих вимог закону могло бути предметами обґрунтованих вимог позивача, тощо у матеріалах справи немає.

Фактично ніхто зі сторін протягом тривалого часу, питання відновлення пошкодженої частини централізованої мережі постачання, відшкодування шкоди у зв`язку з цим, тощо, не вирішували.

Відповідно відшкодування збитків, стягнення штрафних санкцій, понесення будь-яких інших витрат винною у пошкодженні мережі особою не може бути замінене на зобов`язання сплати відповідачами послуг, яких ними отримано не було, як санкції за самовільне відключення від мережі теплопостачання.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги Львівський апеляційний суд вважав безпідставними та такі, що до задоволення не підлягали.

Постанова Львівського апеляційного суду від 19.09.2019р. набрала законної сили та не була скасована чи змінена судом касаційної інстанції.

А відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як встановлено судом, з часу набрання Постановою від 19.09.2019р. законної сили, жодних обставин не змінилось, у помешкання відповідачів і по даний час послуги з централізованого опалення не відновлювались і не надавались. Відповідачі за власні кошти здійснили утеплення квартири, продовжують обігрівати помешкання електроприладами.

Вказане стверджується, зокрема актом обстеження квартири АДРЕСА_2 , складеного комісією ЛМКП «Львівтеплоенерго», ОСББ, про те, що квартира не обігрівається за рахунок централізованого опалення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01.02.2018 по 30.06.2020 у розмірі 12 296 грн. 63 коп., інфляційних втрат, 3 % річних - відмовити за безпідставністю.

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» , , м. Львів вул. Д. Апостола, 1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 ;

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного його тексту

Повний текст судового рішення виготовлено 20 грудня 2021 року.

Суддя І. Є. Зима