Провадження № 4-с/638/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

при секретарі Суркової М.О.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Харківської міської ради, комісія з захисту прав дитини виконавчого комітету з захисту прав дитини, Служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення часу спілкування батька з дитиною, покладення зобов`язання добросовісно виконувати батьківські обов`язки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування і участі в вихованні дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Лактіонової О.В. з винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 05.01.2021 року; скасувати постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 05.01.2021 року по виконавчому провадженню №56298905 з примусового виконання за виконавчим листом №638/12278/15-ц від 27.04.2018 року; зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Лактіонову О.В. (або будь-яку іншу посадову особу, в провадженні якої перебуває виконавче провадження №56298905) вжити заходи примусового виконання рішення, передбачені ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги скарги обґрунтовує тим, що в провадженні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) знаходиться виконавче провадження №56298905 щодо примусового виконання за виконавчим листом Дзержинського районного суду м.Харкова №638/12278/15-ц від 27.04.2018 року. 05.01.2021 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Лактіновою О.В. винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій з примусового виконання рішень до 12.01.2021 року. Всупереч вимогам законодавства, державний виконавець не вживає заходів примусового виконання рішень. Рішенням суду передбачено спілкування стягувача з донькою за відсутності ОСОБА_3 , проте зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови не вбачається ані те, що ОСОБА_3 перебуває на стаціонарному лікуванні, ані те, що їй призначено постільний режим, який унеможливлює її пересування містом, ані будь-які інші обставини які б унеможливлювали виконання останньою рішення суду, яке полягає лише у забезпеченні перебування ОСОБА_6 разом з батьками у визначений рішенням проміжок часу у певному місті. Саме по собі звернення ОСОБА_3 з заявою про хворобу не свідчить про наявність обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій. Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість, а не обов`язок державного виконавця відкласти проведення виконавчих дій, проте державний виконавець не зазначив мотиви прийняття такого рішення. Рішенням суду передбачені обставини, за яких не відбувається побачення стягувача з донькою, зокрема у час хвороби дитини, тобто у державного виконавця були відсутні будь-які законні підстави для винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій, задоволення чергової заяви боржника про відкладення виконавчих дій є грубим порушенням прав доньки та батька на вільне спілкування та участь у вихованні дитини, через перешкоджання з боку ОСОБА_3 ОСОБА_2 не може дізнатись про фактичне місцезнаходження та стан дитини.

Державний виконавець надав відзив на скаргу з проханням відмовити у її задоволенні, оскільки винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій є правом державного виконавця, а розгляд заяви сторін виконавчого провадження є його обов`язком, а відтак оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог законодавства. Крім того, державним виконавцем надано копію постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження №56298905.

У судовому засіданні заявник підтримав доводи, викладені у скарзі, та просив їх задовольнити.

У відзиві на позовну заяву державний виконавець просив розглядати скаргу без його участі.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання скарги повідомлялась вчасно та належним чином, причин неявки не повідомила, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Частинами 1,2 статті 450 ЦПК України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частини 1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.08.2016 року по справі №638/12278/15-ц позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Харківської міської ради, комісія з захисту прав дитини виконавчого комітету з захисту прав дитини, Служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення часу спілкування батька з дитиною, покладення зобов`язання добросовісно виконувати батьківські обов`язки задоволено частково. Встановлено час спілкування батька в присутності матері з малолітньою донькою щотижнево по вівторкам з 18-00 години до 20-00 години за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на вівторок кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини), якщо цей день припадає на вівторок другого тижня вересня місяця. Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування і участі в вихованні дитини задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди в спілкуванні з малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком, дідом, бабцею як особисто так і в телефонному режимі та із застосуванням комп`ютерних технологій. Обрано способом участі батька у вихованні малолітньої доньки спілкування з дитиною за відсутності матері кожну четверту п`ятницю місяця з 14-00 годин до 18-00 годин незалежно від місця перебування дитини, кожну другу суботу місяця з 10-00 години до 16-00 годин включно, кожну третю неділю місяця з 10-00 годин до 18-00 годин за відсутності матері незалежно від місця перебування дитини. Обрано способом участі батька у вихованні малолітньої доньки спілкування з дитиною по четвергам першої та третьої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 години, по понеділкам другої та четвертої неділі місяця з 16-00 години до 19-00 за присутності матері за виключенням часу хвороби дитини та встановлених державою Україна святкових днів , що припадають на понеділок чи четвер кожного тижня та крім дати 11 вересня (дня народження матері дитини), якщо цей день припадає на понеділок чи четвер другого тижня вересня місяця. Дозволено під час спілкування дитини з батьком відвідувати місце його проживання, відвідування розважальних закладів, концертів, спектаклів, цирку, кінотеатру , парку з атракціонами при умові нагляду за технікою безпеки щодо малолітньої дитини. Обрано способом участі батька у вихованні малолітньої доньки спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей: 1) в дні її народження у парні роки, 29 березня з 10-00 години до 16 -00години в присутності матері, у непарні роки, 29 березня з 10 години до 16-00 години за відсутності матері. 2) в дні народження батька 01 серпня кожного року з 10 -00 години до 17-00 години без присутності матері.3) На святкування Різдва Христова з 9-00 до 15-00 годин у парні роки за присутності матері , з 12-00 до 18-00 годин у непарні роки за відсутності матері, 4) на Новий рік з 11-00 до 16-00 години кожного року за присутності матері. Обрано способом участі батька у вихованні малолітньої доньки спілкування з дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей проведення двічі на рік відпустки разом з батьком за відсутності матері: взимку протягом одного тижня, влітку протягом двох тижнів кожного року при умові згоди матері на виїзд для проведення відпустки за межі України або при спільному виїзді батьків для проведення відпустки. Обрано способом участі діда та бабці у вихованні онуки, дитиною з метою забезпечення навиків до сімейних цінностей, надавши часи спілкування з кожну четверту неділю місяця з 10-00 до 18-00 години за місцем їх проживання в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою) та в дні народження діда та бабці 31 серпня кожного року та 28 вересня кожного року за 10-00 години до 16-00 годин в присутності батька і матері (при наявності її бажання бути присутньою). Постановою апеляційного суду Харківської області від 12.04.2018 року рішення суду першої інстанції змінено та у другому, сьомому та дев`ятому абзацах резолютивної частини рішення виключено слова «у присутності матері ОСОБА_3 ». Постановою Верховного Суду від 16.01.2019 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2018 року залишено без змін.

В провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Харківській області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Лактіонової О.В. перебуває виконавче провадження №56298905 з виконання вищезазначеного рішення суду. Постановою державного виконавця від 05.01.2021 року відкладено проведення виконавчих дій до 12.01.2021 року, оскільки 05.01.2021 року від ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення проведення виконавчих дій у зв`язку з її хворобою, відповідно до якої вона зобов`язується надати документи, що підтверджують хворобу, після її остаточного одужання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною встановлено ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом. У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Статтею 7 розділу ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону, відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Згідно приписів ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Тобто, вищевказаними нормами передбачено відкладення проведення виконавчих дій лише за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною.

Так, рішенням суду визначено способи участі батька у вихованні дитини за відсутності ОСОБА_3 , а відтак хвороба останньої в даному випадку не є перешкодою для державного виконавця для належного примусового виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Крім того, порушення права ОСОБА_2 на спілкування з дитиною через дії державних виконавців стало підставою для рішення ЄСПЛ від 13.12.2019 року про початок комунікації заяви ОСОБА_2 та інших проти України.

Враховуючи викладене, вимоги скарги ОСОБА_1 в частині визнання дії державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинення дій обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відзиві на скаргу державним виконавцем перелічено дії вчиненні під час виконання рішення суду та зазначено норми законів, при цьому жодного обґрунтування прийняття постанови про відкладення проведення виконавчих дій державним виконавцем не зазначено, а відтак відзив не спростовує доводів скарги заявника. Розгляд скарги на дії державного виконавця в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в порядку ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» також не спростовує доводів скарги заявника.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Тобто, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення до суду зі скаргою в порядку ст.ст.447,448 ЦПК України.

При цьому нормами статті 451 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» визначено способи захисту прав та інтересів. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, скасування постанови про відкладення виконавчих дії від 05.01.2021 року не відновить порушене право ОСОБА_2 на спілкування з дитиною у визначений рішенням суду день та час, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині, оскільки ефективним способом відновлення порушеного права буде зобов`язання державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У відповідності до ч.1 ст.453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.449,450,451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: виконавчий комітет Харківської міської ради, комісія з захисту прав дитини виконавчого комітету з захисту прав дитини, Служба у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення часу спілкування батька з дитиною, покладення зобов`язання добросовісно виконувати батьківські обов`язки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку спілкування і участі в вихованні дитини задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Лактінової О.В. з винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 05.01.2021 року.

Зобов`язати уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень У Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) вжити заходи примусового виконання рішення, передбачені ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

У задоволенні скарги в частині скасування постанови про відкладення проведення виконавчих дій від 05.01.2021 року по виконавчому провадженню №56298905 з примусового виконання за виконавчим листом, виданим Дзержинським районним судом м.Харкова у цивільній справі №638/12278/15-ц від 27.04.2018 року відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23.02.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин