Справа №705/3956/21
2/705/2190/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі головуючого судді Піньковського Романа Володимировича, розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації),

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулося ПАТ «Страхова група «ТАС» з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.02.2018 року Прат «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №F-00055944. Предметом Договору страхування є страхування транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 .

09.09.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода по вул.Тепличній, м.Умань, Черкаській області за участю застрахованого ТЗ Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 та ТЗ ВАЗ 210934 д.н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача.

Постановою від 03.10.2018 року Уманського міськрайонного суду Черкаської області справа №705/3982/18, якою відповідача - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується вищезазначеною постановою суду.

Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого автомобіля ТЗ Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 звернувся до позивача з заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 проведено його огляд, про що складено акт огляду та ремонтну калькуляцію №13567_34 відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ склала 186 578,85 грн..

В зв`язку із зазначеним позивачем, на підставі зібраних документів, заяви на виплату страхового відшкодування власника пошкодженого ТЗ складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №25807В/34/2018 на суму 86000, яку виплачено у якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №98655.

Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Уманська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу АМ 2780030, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Проте, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнило заяву позивача частково, а саме на суму 75737,25 грн. та покриває лише частину витрат позивача, що підтверджується платіжним дорученням №ЗР0732215.

Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 86 000,00 грн., при цьому полісом АМ2780030 покрито лише частину шкоди на суму 75737,25грн., то залишок, що підлягає стягненню з відповідача, складає 10262,75 грн.

Просять суд, стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» (Код ) 10 262,75 грн. матеріально шкоди в порядку регресу (суброгації) та 2270,00 гривень судового збору.

Ухвалою судді від 03.11.2021 року, після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Розгляд справи був призначений на 15 грудня 2021 року без виклику сторін.

10.12.2021 року відповідач ОСОБА_1 надав до суду відзив відповідно до якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити ПАТ «Страхова група «ТАС» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).

Свою позицію обґрунтовує тим, що вважає, що позивачем на підтвердження позовних вимог не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову у тому розмірі на який вказує позивач.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов таких висновків.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 09.09.2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода по вул.Тепличній, м.Умань, Черкаській області за участю автомобіля Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 210934 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2018 року ОСОБА_1 , який кермував автомобілем ВАЗ 210934 д.н. НОМЕР_2 визнаний винним у вчиненні ДТП, що мало місце 09.09.2018 по вул.Тепличній, м.Умань, Черкаській області за участю автомобіля Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 та ТЗ ВАЗ 210934 д.н. НОМЕР_2 .

В результаті ДТП автомобіль Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01 березня 2013 року № 4, спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Враховуючи наявність договору добровільного страхування наземного транспорту №F-00055944, укладеного в ПрАТ «СГ «ТАС», водій пошкодженого автомобіля Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 , звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 було проведено огляд, про що складено акт огляду та ремонтну калькуляцію №13567_34, відповідно до яких вартість ремонту пошкодженого ТЗ склала 186 578,85 грн.

Відповідно до ремонтної калькуляції, страхового акта №25807В/34/2018 та умов договору добровільного страхування №F-00055944, розмір страхового відшкодування по автомобілю Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 склав 86000,00 гривень.

Вказана сума страхового відшкодування сплачена ПрАТ «СГ «ТАС», відповідно до платіжного доручення №98655 від 24.09.2018 року за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 за реквізитами, визначеними в заяві на виплату страхового відшкодування.

Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вказана норма закону кореспондується із положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та з одного боку і стаття 993 ЦК України та стаття 27 закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до полісу АМ 2780030 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ «Уманська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Як вбачається з платіжного доручення №ЗР073215 від 11.10.2018 «Княжа Вієна Іншуранс Груп» на користь АТ «СГ «ТАС» сплачено 75737,25 гривень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в результаті ДТП, що відбулася 09.09.2018 року по вул.Тепличній м.Умані з вини відповідача ОСОБА_1 , автомобілю Mitsubishi Outlander д.н. НОМЕР_1 було завдано пошкоджень на суму ремонту в розмірі 86000,00 гривень, яку було відшкодовано ПрАТ «СГ «ТАС», відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Уманська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», тому позивач - ПрАТ «СГ «ТАС» звернувся до страхової компанії винуватця ДТП із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Проте, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнило заяву позивача частково, а саме на суму 75737,25 грн., що покриває лише частину витрат позивача ПрАТ «СГ «ТАС».

Отже, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими належними й допустимими доказами та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) в сумі 10262,75 грн.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2270,00 грн. судового збору.

Керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 993, 979 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 13, 76-83, 140, 141, 258, 259, 263-266, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» () матеріальну шкоду в порядку регресу (суброгації) в сумі 10262 гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» (Код ) сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 гривень

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський