ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2369/2009
Провадження № 4-с/210/32/21
У Х В А Л А

іменем України

"16" грудня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Реви К.В.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Любкіної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі скаргу ОСОБА_2 , в інтересах котрого діє ОСОБА_1 на дії/бездіяльність посадових осіб Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою в інтересах ОСОБА_2 на дії/бездіяльність посадових осіб Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та просила суд зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби припинити обтяження №10153657 та №17365620, накладені згідно постанови Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі №20880633 від 18.08.2010 року.

В обґрунтування скарги представник скаржника зазначила, що в жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності на майно, нотаріус перевірила документи та всю необхідну інформацію та повідомила, що на все його майно накладено арешт (запис обтяження №10153657 та №17365620 згідно постанови Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі № 20880633 від 18.08.2010 року) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_2 звернувся до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі з проханням зняти арешт з його майна, однак, державний виконавець пояснив йому, що виконавче провадження №20880633, в рамках якого було накладено арешт на його майно, було знищено через сплив строків зберігання, а інших виконавчих проваджень відносно нього, як боржника, у Відділі не перебувало та станом на 11.11.2021 року не перебуває. Також державним виконавцем було рекомендовано звернутись до суду. У зв`язку з чим, представник скаржника посилаючись на вимоги ст.ст. 447, 451 ЦПК України та ст.ст. 11, 12, 59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначила, що у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено, неможливо встановити з яких підстав та куди було передано виконавче провадження, арешт на вказана майно був накладений саме Довгинцівським відділом ДВС та зважаючи, що вказаний виконавчий документ вже не може бути пред`явлений до виконання, оскільки пройшло вже більше 10 років, просила суд скаргу задовольнити.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року було поновлено ОСОБА_2 строк для подання вказаної скарги та відкрито провадження. (а.с. 93)

Присутня у судовому засіданні 16 грудня 2021 року представник скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_1 скаргу підтримала та посилаючись на обґрунтування викладені в ній просила суд скаргу задовольнити.

Присутня у судовому засіданні 16 грудня 2021 року державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіна Ю.О., зазначила, що Довгинцівський відділ ДВС не заперечує проти зняття арешту з майна ОСОБА_2 , однак, перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні відносно ОСОБА_2 у відділі відкритих виконавчих проваджень не перебуває станом на 07.12.2021 року. Також було встановлено, що у відділі перебували наступні виконавчі документи: виконавчий лист №2-2369 від 18.08.2010 року, що був виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Виконавче провадження №20880633 було завершено з підстав п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ №2-2369 від 18.08.2010 року був переданий до Металургійного відділу ДВС, а виконавче провадження №25570176 було фактично виконано згідно відомостей АСВП. Матеріали виконавчого провадження №20880633 були знищені відповідно до п. 2 р.11 Наказу від 07.06.2017 №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Виконавчий лист №2-2369 від 18.08.2010 року, був виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу повторно до відділу не надходив. Враховуючи, що виконавче провадження №20880633 відносно боржника було завершено, а його матеріали знищені, просили суд прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Суд заслухавши пояснення учасників по справі та дослідивши письмові докази, вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Так судом встановлено, що 18 листопада 2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість по кредитному договору №19.2515 від 25 жовтня 2006 року, яка станом на 14.04.2009 року становить 8772,59 грн. та понесені судові витрати, судовий збір у розмірі 87,73 грн., ІТЗ -250,00 грн. (а.с. 80).

12 травня 2010 року представник Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» Клімко Ю.В. звернувся до суду з заявою про видачу копію рішення суду та виконавчих листів. Відповідно до наявної на заяви відмітки, 19.05.2010 року представник АТ «ПроКредит Банк» отримав рішення суду та два виконавчих листи. (а.с. 83)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №282734306 від 03.11.2021 року щодо суб`єкта ОСОБА_2 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 20880633, виданої 18.08.2010 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ Ісмаілов С.М. накладено арешт на майно ОСОБА_2 (а.с. 90 зворот-91).

26 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про зняття арешту з майна. (а.с. 91)

Відповідно до Листа вих. №95785 від 03.11.2021 року за підписом начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Яськевич І., Желізник І.М. повідомлено, що перевіркою АСВП встановлено, що на виконанні відносно нього у Відділі відкритих виконавчих проваджень не перебуває станом на 03.11.2021 року, однак, у Відділі перебували на виконанні перебували наступні виконавчі документи: виконавчий лист №2-2369 від 18.08.2010 року, що був виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Виконавче провадження №20880633 було завершено з підстав п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ №2-2369 від 18.08.2010 року був переданий до Металургійного відділу ДВС, а виконавче провадження №25570176 було фактично виконано згідно відомостей АСВП. Матеріали виконавчого провадження №20880633 були знищені відповідно до п. 2 р.11 Наказу від 07.06.2017 №1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Виконавчий лист №2-2369 від 18.08.2010 року, був виданий Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу повторно до відділу не надходив. (а.с. 91 зворот)

Відповідно до Постанови старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Ярмоленко А.А. про закінчення виконавчого провадження, вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2369 виданого 18.11.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» боргу 9110,32 грн. сума боргу сплачена в повному обсязі. Керуючись вимогами п.8 ч.1 ст.49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження закінчено. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. (а.с. 86)

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" за №606-ХІV від 21.04.1999 року (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови, надалі Закон №606-ХІV) та Законом України "Про виконавче провадження" за №1404-VIII від 02.06.2016 року (надалі Закон №1404-VIII).

Положеннями ст. 1 Закону № 606-XIV встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ст. 25 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 5 ч. 3 цієї статті Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Нормами ст. 32 Закону №606-XIV встановлено що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

У відповідності до ч. 1 ст. 55 Закону № 606-XIV державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту

Положеннями абз. 4 ч. 2 ст. 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIVвід 21квітня 1999 року у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що виконавче провадження щодо виконавчого листа виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення боргу з ОСОБА_2 у Довгинцівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було завершено на підставі п.10 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №606-XIVвід 21квітня 1999 року) з причин направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Відповідно до спливу строків зберігання, вказане виконавче провадження було знищено. Після чого, у Дзержинському відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції виконавче провадження по даному виконавчому листу 25.12.2012 року закінчене та скасовані всі арешти та інші заходи примусового виконання рішення в рамках провадження №25570176. Підстава закінчення даного виконавчого провадження повне погашення заборгованості боржником.

Вказане свідчить про фактичне виконання рішення суду та погашення стягнутої за ним заборгованості, що виключає необхідність в подальшому застосуванні заходів примусового виконання рішення.

Однак, згідно реєстрів обтяжень на підставі постанови Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №20880633 по виконавчому листу №2-2369 виданого 18.08.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, вказане обтяження до теперішнього часу є чинним.

Водночас існування арешту на майно скаржника порушує його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (ст. 41 Конституції України).

Окрім того, згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зміст цієї статті полягає, серед іншого, в тому, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.447 ЦПК України передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами, права чи свободи яких порушено, до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Також відповідно до абз. 5 п. 1 та 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20, відповідно до якої останній зокрема зазначив, що повернення державним виконавцем своєю постановою виконавчого документу стягувачу, не змінює характеру правовідносин та вимоги боржника про скасування арешту майна не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог ст.ст. 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Статтю 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про погашення в повному обсязі заборгованості, стягнутої за рішенням суду те, що виконавче провадження №20880633 знищене,відсутність доказів, які б підтверджували про наявність зобов`язань боржника у вигляді виконавчих витрат, штрафів накладених в рамках вказаного виконавчого провадження та були підставою для подальшого застосування заходів примусового виконання рішення, відповідних дій щодо зняття арешту з майна боржника, вжито не було, суд дійшов висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 453 ЦПК України, при виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 32, 50, 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIVвід 21квітня 1999 року та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 223, 258-260, 447, 451, 453 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , в інтересах котрого діє ОСОБА_1 на дії/бездіяльність посадових осіб Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - задовольнити.

Зобов`язати Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривий Ріг Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) припинити обтяження №10153657 та №17365620, накладені згідно постанови Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі №20880633 від 18.08.2010 року.

Ухвала може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15- денний термін.

Суддя: Н. Ю. Вікторович