Справа № 522/3223/21
Провадження № 2/522/5679/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Галини Василівни про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати недійсним Договір дарування частки квартири, укладений 21 лютого 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В.; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на 550/2000 частки квартири на ім`я ОСОБА_4 , номер запису про право власності: 24951300, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39800417 від 21.02.2018 року.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що під час укладення оспорюваного договору волевиявлення ОСОБА_3 не відповідало її внутрішній волі та не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором дарування. Позивач діяла під впливом помилки, оскільки вважала, що укладає договір довічного утримання, за умовами якого відповідач буде здійснювати догляд за нею, тобто помилялася щодо правової природи правочину.

Ухвалою суду від 18.03.2021 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 28.04.2021 року.

19.04.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилається на безпідставність та надуманість позовних вимог, а з самого договору вбачається, що підписуючи спірний договір, позивач розуміла його зміст. Також, представник відповідача просив застосувати до вимог наслідки пропуску строку позовної давності.

28.04.2021 року у підготовче засідання з`явився відповідач та її представник, підготовче засідання відкладено на 03.08.2021 року.

03.08.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання відкладене на 01.11.2021 року.

01.11.2021 року у підготовче засідання з`явилась відповідач, судом здійснено заміну позивача її правонаступником ОСОБА_1 , залишено без розгляду заяву про зупинення провадження у справі та закрито підготовче провадження по справі з призначенням розгляду справи по суті на 07.12.2021 року.

07.12.2021 року до суду подано уточнену позовну заяву.

07.12.2021 року у судове засідання з`явилися сторони та представник відповідача, оголошено перерву до 13.12.2021 року.

У судовому засіданні 13.12.2021 року позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач та її представник позов не визнали. Третя особа, яка сповіщена належним чином, в судове засідання не з`явилась.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного.

Судом встановлено, що розпорядженням органу приватизації від 07 квітня 1997 року № 96163 передано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у спільну часткову власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які проживають у 2-х кімнатах квартири спільного заселення загальною площею 62,34 кв.м.

20 січня 2005 року ОСОБА_5 змінила ім`я на ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи.

Згідно договору дарування від 21 лютого 2018 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передала безоплатно (подарувала) у власність, а ОСОБА_4 прийняв у власність (в дар) 550/2000 (п`ятсот п`ятдесят двохтисячних) часток квартири під АДРЕСА_2 , яка в цілому складається із двох житлових кімнат, житловою площею 28,8 кв.м.. загальна площа квартири складає 113,9 кв.м., в тому числі підвал, площею 48,4 кв.м.

Вказаний договір було підписано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г. В. (реєстр. 309).

Зі змісту інформаційної довідки № 237809790 від 18.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 на праві власності належить 550/2000 частки квартири АДРЕСА_2 . Підставою для державної реєстрації є договір дарування, серія та номер: 309. виданий 21.02.2018, видавник: Філімонова Г. В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу. Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39800417 від 21.02.2018 року.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб 22.11.2003 р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1223 (свідоцтво про одруження НОМЕР_1 ).

У цьому шлюбі народилися дві доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ) та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 ).

ІНФОРМАЦІЯ_3 син Позивача, ОСОБА_4 помер, про що 16 грудня 2020 року складено відповідний актовий запис № 13302.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , єдиним спадкоємцем за заповітом померлої є ОСОБА_1 , що не оспорюється сторонами.

Позивач посилається на те, що під час укладення оспорюваного договору волевиявлення ОСОБА_3 не відповідало її внутрішній волі та не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, обумовлених договором дарування. Позивач діяла під впливом помилки, оскільки вважала, що укладає договір довічного утримання, за умовами якого відповідач буде здійснювати догляд за нею, тобто помилялася щодо правової природи правочину.

Відповідно до ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов`язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

Згідно правового висновку, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року № 756/6516/16-ц, «Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 229 ЦК якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

Згідно роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму ВСУ № 9, правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним».

З матеріалів справи вбачається, що за спірним договором дарування ОСОБА_5 передала безоплатно (подарувала) у власність, а ОСОБА_4 прийняв у власність (в дар) 550/2000 (п`ятсот п`ятдесят двохтисячних) часток квартири під АДРЕСА_2 . Договір дарування частини квартири укладений у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом.

У договорі дарування дарувальник підтвердила, що вона розуміє значення і умови правочину та його правові наслідки, підтвердила дійсність намірів при його укладенні, а також те, що договір не носить характеру фіктивного та удаваного і не є правочином зловмисним (п. 11 Договору).

Обдарований зареєстрував своє право власності на належну йому частку квартири, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна.

З довідки №16 від 21.01.2021 року ДП «ЖУ Ренесанс-92» вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 та разом з нею проживав чоловік ОСОБА_4 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При цьому, жодних доказів того, що за вказаною адресою залишилась проживати після укладення спірного договору дарування ОСОБА_5 суду не надано.

Ураховуючи зазначене, посилання позивача на те, що спірний договір дарування укладений дарувальницею в супереч її волі, оскільки вона помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, а тому договір дарування має ознаки недійсності, є необґрунтованими.

Тому суд вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 141, 223, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Галини Василівни про визнання договору дарування недійсним залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення суду складено 17 грудня 2021 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена

13.12.21