Справа № 946/6596/21
Провадження № 2/946/3038/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2021 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить: встановити встановити факт, за яким місцем розташування земельної ділянки площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:002:0113, вважати: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку 0,0650, цільове призначення якої - для ведення садівництва, кадастровий № :01:002:0113, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №295/02-14 від 01.06.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Ритою Іванівною 19.06.2008 року.

Крім того, ОСОБА_2 належить земельної ділянки площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:002:0113, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №513995, виданого 01.02.2010 року, в якому місце розташування земельної ділянки зазначено як « АДРЕСА_1 .

Однак, згідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0113, місце розташування вказано « АДРЕСА_1 .

Таким чином, при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №513995, виданого 01.02.2010 року, допущено помилку, у написанні місця розташування земельної ділянки.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24.11.2014 року (а.с. 5), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:002:0113, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що 01.06.2021 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Встановлено, що 20.06.2008 року ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Апреленко Р.І. та зареєстрований в реєстрі за № 3221, згідно умов якого садовий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, щодо нього надану для ведення садівництва, що розташовані на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в садівничому кооперативі «Судорементник», заповіла ОСОБА_3 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63827091 від 05.03.2021 року,наданої приватним нотаріусом Гнесько В.Г., заповіт ОСОБА_2 від 20.06.2008 року, зареєстрований за № 3221 не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №2 від 05.03.2021 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 являється: дочка ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвами про народження та укладення шлюбу (а.с. 6-7).

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №295/02-14 від 01.06.2021 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 263-265 ЦПК України, 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікаційний номер юридичної особи- 04379433, місцезнаходження: 68670, Одеська область, Ізмаїльський район, с. Саф`яни, вул. Грушевського, 85) про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт, за яким місцем розташування земельної ділянки площею 0,0650 га, кадастровий номер :01:002:0113, вважати: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку 0,0650, цільове призначення якої - для ведення садівництва, кадастровий № :01:002:0113, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2021 року.

Суддя: О.Я.Присакар