Справа № 279/5352/21
Провадження 2/279/2006/21
17 грудня 2021 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,
секретаря Комарової О.В.
розглянувши в м. Коростені цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є власником 9/20 частини квартири АДРЕСА_1 . Вказала, що вищевказана квартира їй належать на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори Левківською Г.С.,25 травня 2012 року та зареєстрованому в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 123920.
Зазначила, що в квартирі крім неї є зареєстрованим за її згодою відповідач по справі ОСОБА_2 , який не є членом її сім`ї та не перебуває з нею в родинних відносинах. Відповідач в належній їй квартирі більше 6 років не проживає, особистих речей в квартирі не має, витрат по утриманню не несе. Для неї як власника житла наявність інших зареєстрованих осіб, які не проживають в квартирі, створює певні додаткові витрати по його утриманню та певні обмеження, щодо розпорядження ним.
Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся, відзиву та заперечень не надав.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування 9/20 часток квартири від 25.05.2012 року, виданого державним нотаріусом Коростенської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1-581 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.01.2013 року позивач є власником 9/20 частини житлового будинку по АДРЕСА_2 . (а.с.7-10 ).
Згідно довідки №886 від 24.06.2021 року виданої Коростенською міською радою Органом самоорганізації населення - Спілка голів окружних будинкових, вуличних комітетів, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 де фактично постійно зареєстрований знайомий ОСОБА_2 , який не проживає і участі в благоустрою будинку не приймає за адресою :
АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 зареєстрований та не проживає з березня 2014 року, що також стверджується актом сусідів про непроживання особи за місцем реєстрації від 24.06.2021 року . ( а.с.24-25).
Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У ч. 1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ч. 1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно зі ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи, або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
З вищенаведеної норми Закону випливає, що рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.263-265,280-284 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 321, 383, Цивільного Кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути перпеглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Коваленко В.П.