П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ Фінанс», Приватного акціонерного товариства «Перше Всеукраїнське бюро кредитних історій», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФАГОР», про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими, визнання відсутності заборгованості за кредитним договором, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати правовідносини та правовідношення за кредитним договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року, укладеним між ним та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» припиненими внаслідок належного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором; визнати відсутність заборгованості позивача за кредитним договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року внаслідок виконання фінансових зобов`язань належному кредитору; зобов`язати ПрАТ «Перше Всеукраїнське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії позивача інформацію про борг за кредитним договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 уклав з ПрАТ ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» договір про надання та використання платіжної картки та було встановлено кредитний ліміт платіжної картки у розмірі 150 000 грн. Впродовж кількох років позивач користувався платіжною карткою та здійснював розрахунки. На момент визнання банку проблемним та введення тимчасової адміністрації 23 травня 2016 року сума заборгованості за кредитом становила 100 368 грн. 32 коп. Наприкінці 2019 року позивачу стали надходити повідомлення від співробітників ТОВ «ФК «ФАГОР» щодо необхідності невідкладно погасити заборгованість у сумі 272 034 грн. 28 коп., включаючи заборгованість за відсотками. Позивач вказує на те, що станом на 11 лютого 2020 року заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі, а договір від 20 жовтня 2014 року закритий. Відповідно саме з цієї дати правовідношення між позивачем та відповідачем є припиненими. Зацікавленими особами не визнається факт сплати позивачем повної суми заборгованості і погашення кредиту на користь єдиного кредитора ТОВ «ФК «ФАГОР» станом на день оплати. Як наслідок страждає репутація позивача як добросовісного позичальника, а у базі даних ПрАТ «Перше Всеукраїнське бюро кредитних історій» позивач перебуває серед порушників за борговими зобов`язаннями.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що обраний ним спосіб захисту є ефективним. Судом не мотивовано висновок, що поданням ОСОБА_1 позову фактично ставиться під сумнів договір про відступлення права вимоги від 20 липня 2020 року. Вказаний договір не має правових наслідків для позивача, оскільки той виконав свої зобов`язання перед належним кредитором, сплативши у повному обсязі погоджену суму заборгованості за кредитним договором. Суд не надав оцінки самому факту сплати боргу позивачем належному кредитору. Суд не дав оцінки поясненням третьої особи щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Перше Всеукраїнське бюро кредитних історій» вказує на те, що належним кредитором є ТОВ «ДІДЖИ Фінанс». Підстави для видалення інформації з кредитної історії позивача відсутні. Обраний позивачем спосіб захисту прав є неефективним.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ДІДЖИ Фінанс» зазначає, що у ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» відсутнє право вимоги (майнові права) до боржників, що підтверджується судовим рішенням. ТОВ «ДІДЖИ Фінанс» є новим кредитором позивача за кредитним договором від 20 жовтня 2014 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено,що 20 жовтня 2014 року ОСОБА_1 на підставі заяви (оферти) № 200128400 уклав з ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» договір про надання та використання платіжної картки № 200128400. За умовами договору позичальнику встановлено кредитний ліміт платіжної картки у розмірі 150 000 грн.

19 травня 2016 року між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ФК ПЛЕЯДА» було укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року переходить до ТОВ «ФК ПЛЕЯДА».

20 травня 2016 року між ТОВ «ФК ПЛЕЯДА» та ТОВ «ФК «ФАГОР» було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року переходить до ТОВ «ФК «ФАГОР», що підтверджується копією витягу з реєстру прав вимоги до даного договору.

На підставі рішення Національного банку України від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

06 листопада 2019 року ТОВ «ФК «ФАГОР» на адресу ОСОБА_1 направило вимогу з повідомленням про заміну кредитора на підставі договору факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року та стосовно виконання зобов`язань за кредитним договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року.

22 січня 2020 року та 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 здійснив перерахування коштів за договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року на розрахунковий рахунок ТОВ «ФК «ФАГОР», що підтверджується квитанціями №КР58-Н1С1-МР0Е-С0МР від 22 січня 2020 року, № 0.0..1 від 11 лютого 2020 року.

11 лютого 2020 року ТОВ «ФК «ФАГОР» направило на адресу ОСОБА_1 довідку, яка підтвердила виконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року в повному обсязі.

20 липня 2020 року ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» Паламарчук В.В., та ТОВ «ДІДЖИ Фінанс», від імені якого діє директор Правник О.П., на підставі протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15 червня 2020 року, уклали договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» відступив право вимоги за кредитним договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року ТОВ «ДІДЖИ Фінанс».

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Перше Всеукраїнське бюро кредитних історій» із заявою про внесення до кредитної історії позивача актуальної інформації про відсутність заборгованості перед ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» за кредитним договором 200128400 від 20 жовтня 2014 року та на підтвердження відсутності заборгованості надав довідку ТОВ «ФК «ФАГОР» від 11 лютого 2020 року.

У відповідь на звернення ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» листом від 25 березня 2020 року № 262-с/07-11 відмовило ОСОБА_1 у вилученні інформації з його кредитної історії з посиланням на те, що Бюро отримано відповідь від ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» про те, що до моменту винесення остаточного судового рішення щодо позову банку про визнання нікчемними договорів факторингу № 1905 від 19 травня 2016 року та № 1 від 20 травня 2016 року (справа № 910/11298/16), ні ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА», ні ТОВ «ФК «ФАГОР» не мають права стягувати кредитну заборгованість позичальників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на свою користь.

ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» підтвердив достовірність переданої до Бюро інформації щодо непогашеної (простроченої) заборгованості по укладеним з клієнтом ОСОБА_1 кредитного договору № 200128400 від 20 жовтня 2014 року.

29 грудня 2020 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, за результатами розгляду звернення ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» направив лист з повідомленням про те, що 15 червня 2020 року відбулися відкриті торги (аукціон) з продажу лоту № GL16N618071 сформованого з пулу активів, до якого увійшли, поміж іншим - права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами в кількості 109642 договорів, які були відступлені ТОВ «ДІДЖИ Фінанс» - переможцю аукціону інформацію щодо того, в тому числі перелік відступлених договорів, визначено в публічному паспорті активів, який було оприлюднено в рамках здійснення процедури продажу вищезазначеного лоту. 20 липня 2020 року за результатами успішного аукціону між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ДІДЖИ Фінанс» укладено договір № 7_БМ про відступлення права вимоги. Таким чином, починаючи з 20 липня 2020 року всі зобов`язання за вищезазначеними кредитними договорами, що підлягали виконанню на користь ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», мають виконуватися на користь ТОВ «ДІДЖИ Фінанс» згідно з умовами договору та вимогами законодавства України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався ст. 1, 3, 5, 7, 9, 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», ст. 11, 14, 15, 16, 509, 514, 516, 545, 599, 1049, 1054, 1077, 1083 ЦК України.

Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема, договорів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказує на те, що станом на 11 лютого 2020 року заборгованість за кредитним договором, який був укладений між ним та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», погашена в повному обсязі, а договір від 20 жовтня 2014 року закритий.

У той же час, судом встановлено, що ОСОБА_1 листом ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» від 06 листопада 2019 року був повідомлений про те, що його борг за кредитним договором становить 260 755 грн. 11 коп., з яких: тіло кредиту - 100 368 грн. 32 коп., проценти у розмірі 160 386 грн. 79 коп. У разі сплати позивачем до 30 листопада 2019 року заборгованості за кредитом та частини процентів у сумі 50 184 грн., його зобов`язання зі сплати решти процентів та пені на загальну суму 160 386 грн. 79 коп. будуть прощені ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» (а.с.6, Т.1).

ОСОБА_1 сплатив ТОВ «ФК «ФАГОР» кошти у розмірі 50 184 грн. (а.с.14-15, Т.1). У довідці від 11 лютого 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «ФАГОР» підтвердило виконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором № 200128400 від 20 жовтня 2014 року в повному обсязі (а.с.25).

Тобто, сума заборгованості сплачена позивачем у меншому розмірі у зв`язку з прощенням боргу.

Як зазначалося вище, ТОВ «ФК «ФАГОР» набуло право вимоги до ОСОБА_1 на підставі договору факторингу, який був укладений 20 травня 2016 року з ТОВ «ФК ПЛЕЯДА», а останній у свою чергу набув права вимоги на підставі укладеного 19 травня 2019 року договору факторингу, укладеного з ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ».

З матеріалів справи вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 липня 2021 року, яка набрала законної сили, застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор». Зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За таких обставин, кошти, які були отримані ТОВ «ФК «ФАГОР» на підставі недійсного правочину підлягають поверненню первісному кредитору, яким на даний момент є ТОВ «ДІДЖИ Фінанс», що 20 липня 2020 року на підставі укладеного між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та ТОВ «ДІДЖИ Фінанс» договору № 7_БМ набув прав вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.

Прощення боргу позивачу неналежним кредитором не свідчить про виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі та відсутність у зв`язку з цим в останнього заборгованості.

За таких обставин, відсутні підстави для визнання правовідносин та правовідношення за кредитним договором від 20 жовтня 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» припиненими внаслідок належного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, визнання відсутньою заборгованості внаслідок виконання зобов`язань належному кредитору та зобов`язання ПрАТ «Перше Всеукраїнське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії позивача інформацію про борг за кредитним договором від 20 жовтня 2014 року.

При цьому, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з невірних мотивів, зазначивши про обрання позивачем неефективного способу захисту, який на думку суду, не відновить порушене право. Проте, суд не звернув уваги, що підстави для задоволення позову відсутні у зв`язку з недоведенням ОСОБА_1 позовних вимог, а саме відсутності заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції у силу вимог ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в мотивувальній частині через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.