Справа № 161/5186/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Пилип`юк Г. М.

за участю секретаря Дмитрук Р.-А.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

встановив :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 3000 доларів США , які були сплачені ним як авансовий внесок за автомобіль.

В обґрунтування позову покликається на те, що на початку грудня 2018 року на сайті «AVTO RIA» він знайшов оголошення про продаж автомобіля «AUDI Q5 quattro s-line 2014» 2014 року випуску вартістю 22 900,00 доларів США. Він зателефонував до продавця, який представився ОСОБА_3 , з`ясувати деталі щодо автомобіля. Через кілька днів позивач знову зателефонував до ОСОБА_2 з приводу купівлі даного автомобіля, однак той йому повідомив, що даний автомобіль вже продано. і запропонував йому привезти з-за кордону аналогічний автомобіль за таку ж ціну. Гіжовський повідомив, що необхідно перерахувати аванс в розмірі 3 000 доларів США. Відповідач запевнив позивача що 18.12.2018 року передасть йому автомобіль у м. Києві, та надіслав інтернет-месенджером Viber фотокопію написаної розписки про отримання грошових коштів у сумі 3 000 доларів США, паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду. 10 грудня 2018 року позивач через систему ПАТ «Ощадбанк» «швидка копійка» переказав на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 84 000 гривень, що за курсом НБУ було еквівалентом 3000 доларів США. 11 грудня 2018 року до позивача зателефонував ОСОБА_2 та підтвердив отримання грошових коштів, ще раз підтвердив, що 18.12.2018 року передасть позивачу автомобіль із пакетом документів у м.Києві. Однак у встановлений строк автомобіль не був доставлений, ОСОБА_4 на зв`язок не виходив, його мобільний номер знаходиться поза межами обслуговування. Просить стягнути з відповідача на його користь сплачені за грошові кошти у розмірі 3 000,00 доларів США.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.02.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.12.2018 року позивач ОСОБА_1 переказав на ОСОБА_2 84 000,00 гривень /а.с. 56/. Дана інформація підтверджується листом АТ "Державний ощадний банк України" від 17.07.2020 року.

Відповідно до копії розписки від 09.12.2018 року, ОСОБА_4 отримав аванс у гривнях, що в еквіваленті становить 3 000 доларів США та зобов`язувався розмитнити та пригнати автомобіль «AUDI Q5 s-line » 2015 року випуску, чорного кольору, загальною вартістю 22 500,00 доларів США /а.с. 12/

Станом на момент звернення до суду, позивачу дана сума не була повернута позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до змісту вказаної норми ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає способом платежу, способом забезпечення виконання зобов`язання обома його сторонами, а також доказом факту укладення договору.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу.

Статтею 571 ЦК України передбачено правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Отже, у разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов`язання випливає із договору, укладеного сторонами.

Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, передані позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти не є завдатком в розумінні ст. 570 ЦК України, а є авансом, що і підтверджує відповідач у розписці.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України враховується іншими судами при застосуванні таких норм права.

Позивач просить стягнути з відповідача кошти саме у іноземній валюті, тобто в сумі 3000 доларів США, покликаючись на висновок, що міститься у ВПВС від 23.10.2019 року № 723/304/16-ц.

Однак, як вбачається з досліджених доказів, позивачу було перераховано суму коштів не в іноземній валюті, а у гривневому еквіваленті в сумі 84000 грн., а тому власне і у такому розмірі позов підлягає задоволенню.

Тому, зважаючи на вище наведене, суд приходить до висновку, що сума коштів яка була надана позивачем - відповідачу є авансом, а тому позов підлягає до задоволення із стягненням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу у розмірі 84 000 гривень та судові витрати щодо сплати судового збору.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 84 000 /вісімдесят чотири тисячі/ грн. 00 коп., як авансовий внесок за ненадану послугу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 843 /вісімсот сорок три/ грн. 38 коп. гривень судового збору

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.н. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2

Повний текст рішення виготовлено 20.12.2021 року.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г. М. Пилип`юк