Головуючий суду 1 інстанції - Посохов І.С.
Доповідач -Кострицький В.В.
Справа № 428/5549/20
Провадження № 22-ц/810/37/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Стахової Н.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шурхно Кирило Анатолійович на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 грудня 2020 року, ухваленого Сєвєродонецьким міським судом у складі: судді Посохова І.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шурхно Кирило Анатолійович до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про відшкодування матеріальних збитків завданих в наслідок гасіння пожежі ,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

09 липня 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шурхно Кирило Анатолійович звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок гасіння пожежі (а.с.2).

Позовні вимоги мотивовані тим, що представник позивача посилається на те, що о 05-19 годин 12.03.2020 до пункту зв`язку ДПРЧ 12 ГУ ДСНС України в Луганській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 горить квартира на 4-му поверсі будинку. По прибуттю чергового караулу ДПРЧ 12 до місця виклику було встановлено, що горить квартира на 4-му поверсі. Співробітники відповідача направились начебто на захист суміжних балконів та квартир з зовнішньої сторони будинку. В результаті гасіння вказаної пожежі була ушкоджена фасадна частина балкону квартири АДРЕСА_2 , яка належить позивачу. Як власник пошкодженого майна позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної працівниками ДПРЧ 12. На вказане звернення позивач отримав відповідь відповідача про те, що правових підстав для відшкодування шкоди немає. Однак з такою відповіддю позивач не згоден з огляду на наступне. На думку позивача, майнова шкода завдана працівниками ДПРЧ 12 під час виконання ними своїх службових обов`язків, відповідачем є Головне управління ДСНС у Луганській області, структурним підрозділом якого є ДПРЧ 12. Позивач вважає, що у працівників ДПРЧ 12 не було нагальної потреби для ушкодження його балкону, пожежа відбувалась на великій відстані від балкону квартири, в якій мешкає позивач, таким чином, ушкодження майна позивача було безпідставним, без необхідності для врятування життя чи майна як самого позивача, так і інших осіб, у зв`язку з чим позивач вважає, що дії працівників відповідача носили протиправний характер, що і призвело до звернення до суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт просив стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 6000 гривень, завдану внаслідок гасіння пожежі 12.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 грудня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шурхно Кирило Анатолійович до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про відшкодування матеріальних збитків завданих в наслідок гасіння пожежі відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що шкода, пов`язана з пошкодженням майна під час гасіння пожежі, підрозділами ДСНС не відшкодовується, а тому Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області є неналежним відповідачем у цій справі.

З огляду на наведене вище суд зазначає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин, ураховуючи, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області є неналежним відповідачем у цій справі, а позивач своїм правом, передбаченим ст. 51 ЦПК України, не скористався та клопотання про залучення співвідповідача або заміну неналежного відповідача суду не заявляв, суд вважає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шурхно К.А., просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог .

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не взято до уваги те, що ОСОБА_1 звертався до відповідача, однак відповідачем було надано відповідь про те що дії працівників ДПРЧ 12 були професійними, не мали протиправних характер та у відповідача не має правових підстав для відшкодування шкоди у зв`язку з чим відповідач відмовився добровільно відшкодувати завдану шкоду. На думку апелянта майнова шкода завдана саме працівниками ДПРЧ 12 під час виконання ними своїх службових обов`язків, Головне управління ДСНС в Луганській області, структурним підрозділом якого є ДПРЧ 12 та повинно відшкодувати спричинену шкоду позивачу по справі. Крім того позивач вважає, що у працівників ДПРЧ 12 не було нагальної потреби для пошкодження його балкону, пожежа відбувалась на великій відстані від балкону квартири, в якій мешкає ОСОБА_1 , таким чином пошкодження майна позивача було безпідставним, без необхідності врятування життя чи майна як самого ОСОБА_1 так інших особі, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 вважає, що дії працівників відповідача носили протиправний характер.

Апелянт вважає судом першої інстанції зроблено висновки, які не відповідають вимогам закону та не взято до уваги докази, які містяться в матеріалах справи, а відтак оскаржуване рішення , на думку апелянта, підлягає скасуванню з винесеням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи інших учасників справи

25 січня 2021 року до Луганського апеляційного суду надійшов відзив від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу представник відповідача-уповноважена особа ОСОБА_3 зазначила, що відповідач не визнає вимоги апеляційної скарги та просить суд відмовити у задоволенні таких вимог в повному обсязі та посилається на те, що у постанові КМУ «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій» від 16 грудня 2015 року № 1052, зокрема, у п. 4 ч. 19 йдеться про те, що ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, забезпечує гасіння пожеж, рятування людей, надання допомоги в ліквідації наслідків аварій, катастроф, стихійного лиха та інших видів небезпечних подій, що становлять загрозу життю або здоров`ю людей чи призводять до завдання матеріальних збитків. У частинах 6 і 8 Кодексу цивільного захисту України вказано, що під час гасіння пожежі працівник пожежно-рятувального підрозділу має право на безперешкодний доступ до всіх житлових, виробничих та інших приміщень, а також на застосування будь-яких заходів, спрямованих на рятування населення, запобігання поширенню вогню та ліквідацію пожежі. При цьому, вказано, що матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням майна під час гасіння пожежі, пожежно-рятувальні підрозділи не відшкодовують.

Отже, цивільно-правова шкода, завдана майну постраждалих при гасінні пожеж працівниками підрозділів ДСНС не відшкодовується. Разом із цим держава взяла на себе соціальні зобов`язання щодо підтримки, у тому числі й матеріальної, постраждалих громадян.

При цьому законодавством установлено «імунітет» працівників підрозділів Державної служби з надзвичайних ситуацій України від відшкодування шкоди, завданої фізичним і юридичним особам в результаті гасіння пожежі.

Коли з метою гасіння пожежі або рятування громадян необхідно було проникнути до сусідньої квартири, щоб через неї отримати доступ до приміщення, де має місце пожежа, у цьому випадку відшкодування шкоди має здійснюватися громадянами, з вини яких виникла ця пожежа. Саме таким чином вирішуються відповідні справи у судовій практиці.

Представником позивача адвокатом Шурхном К.А. надано відповідь на відзив, у якій він заперечував проти доводів відповідача та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Сєвєродонецьким МВ УДМС України в Луганській області 22.06.2013 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з відповіддю заступника начальника Головного управління з реагування на надзвичайні ситуації № 5704-2976/57 від 16.06.2020 на звернення ОСОБА_1 , було повідомлено про проведення службової перевірки щодо вказаної заявником інформації. Завдяки професійним діям особового складу ДПРЧ 12 Головного управління вдалося врятувати життя господаря квартири, запобігти розповсюдженню вогню на сусідні квартири, у тому числі і на квартиру ОСОБА_1 та ліквідувати пожежу. Стосовно відновлення обшивки балкону інформують, що згідно із статтею 80 пункту 8 Кодексу цивільного захисту України матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням майна під час гасіння пожежі, пожежно-рятувальні підрозділи не відшкодовують.

Отже, з досліджених судовою колегією фактичних обставин справи встановлено, що спір між сторонами виник з приводу відшкодування завданих позивачу відповідачем матеріальних збитків внаслідок гасіння пожежі. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Кодексу цивільного захисту України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює Кодекс цивільного захисту України.

За приписами статті 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

У частині четвертій статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Тобто, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.п. 19 п. 4 постанови КМУ «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій» від 16 грудня 2015 року № 1052, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, забезпечує гасіння пожеж, рятування людей, надання допомоги в ліквідації наслідків аварій, катастроф, стихійного лиха та інших видів небезпечних подій, що становлять загрозу життю або здоров`ю людей чи призводять до завдання матеріальних збитків.

У частинах 6 і 8 ст. 80 Кодексу цивільного захисту України зазначено, що під час гасіння пожежі працівник пожежно-рятувального підрозділу має право на безперешкодний доступ до всіх житлових, виробничих та інших приміщень, а також на застосування будь-яких заходів, спрямованих на рятування населення, запобігання поширенню вогню та ліквідацію пожежі. Матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням майна під час гасіння пожежі, пожежно-рятувальні підрозділи не відшкодовують. Відшкодування матеріальних збитків, завданих під час гасіння пожеж, здійснюється відповідно до глави 17 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 84 Кодексу цивільного захисту України заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим внаслідок надзвичайної ситуації включають: надання (виплату) матеріальної допомоги (компенсації); забезпечення житлом; надання медичної та психологічної допомоги; надання гуманітарної допомоги; надання інших видів допомоги. Заходи соціального захисту та відшкодування матеріальних збитків постраждалим здійснюються за рахунок: коштів державного та місцевих бюджетів; коштів суб`єктів господарювання або фізичних осіб, винних у виникненні надзвичайних ситуацій; коштів за договорами добровільного страхування, укладеними відповідно до законодавства про страхування; добровільних пожертвувань фізичних та юридичних осіб, благодійних організацій та об`єднань громадян; інших не заборонених законодавством джерел.

Вивченими матеріалами справи встановлено, що шкода, пов`язана з пошкодженням майна під час гасіння пожежі, підрозділами ДСНС не відшкодовується, а тому Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області є неналежним відповідачем у цій справі.

З огляду на наведене вище колегія суддів зазначає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Довід апеляційної скарги, щодо відповіді Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області позивачу стосовно того, що відповідач не має правових підстав для відшкодування шкоди, з посиланням позивача до ст.1166 ЦК України та ст.1172 ЦК України, коллегією суддів не приймається у зв`язку з тим, що в даній справі позивачем помилково подано позов та скаргу до відповідача, який є неналежним виходячи з правил конкуренції правових норм.

Доводи апеляційної скарги, щодо доведеності позову судовою колегією не розглядаються так як позов подано до неналежного відповідача і можуть бути розглянуті при новому зверненні позивача до суду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області є неналежним відповідачем у цій справі, а позивач своїм правом, передбаченим ст. 51 ЦПК України, не скористався та клопотання про залучення співвідповідача або заміну неналежного відповідача суду не заявляв, суд вважає, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог адвоката Шурхно Кирила Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шурхно Кирило Анатолійович залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2021 року.

Головуючий В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Н.В. Стахова