Ухвала

21 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 372/3323/19

провадження № 61-20256ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гаврик Антон Вікторович, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Щур Олег Іванович, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Одинцова Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Яна Олександрівна, про визнання недійсними довіреностей, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, зобов`язання звільнення майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Щур О. І.

(далі - приватний нотаріус Обухівського РНО), приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Одинцова С. О., приватний нотаріус Запорізького МНО Кардаш Я. О., в якому просила:

- визнати недійсною з моменту видачі довіреність від 30 липня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Запорізького МНО Кардаш Я. О. та зареєстровану в реєстрі за № 560, згідно з якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником в усіх без винятку питаннях, що стосуються продажу від її імені Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва

та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1169 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства та Ѕ частини житлового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсною з моменту видачі довіреність від 31 липня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО

Одинцовою С. О. та зареєстровану в реєстрі за № 1119, згідно з якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником в усіх без винятку питаннях, що стосуються продажу від його імені Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1169 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства

та Ѕ частини житлового будинку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08 серпня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського МНО Щуром О.І. та зареєстрований в реєстрі

за № 871;

- визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу житлового будинку від 08 серпня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського МНО Щуром О.І. та зареєстрований в реєстрі

за № 861;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку площею 0,1169 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, а також житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 , ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,1169 га, з цільовим призначення - для ведення особистого селянського господарства, а також житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звільнити земельні ділянки та житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня

2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсною з моменту видачі довіреність від 30 липня 2014 року, що була посвідчена приватним нотаріусом Запорізького МНО Кардаш Я. О., зареєстрована в реєстрі за № 560, якою ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 бути її представником в усіх без винятку питаннях,

що стосуються продажу від її імені Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1169 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсною з моменту видачі довіреність від 31 липня 2014 року, що була посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Одинцовою С.О ., зареєстрована в реєстрі за № 1119, якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_3 бути його представником в усіх без винятку питаннях, що стосуються продажу від його імені Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та його Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1169 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу земельної ділянки від 08 серпня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського МНО Щуром О. І. та зареєстрованого в реєстрі за № 871.

Визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу житлового будинку від 08 серпня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського МНО Щуром О. Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 861.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Обухівського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року,

шляхом накладення арешту на земельні ділянки площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,1169 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна, скасовано після набрання рішення законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня

2020 року залишено без змін.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гаврик А В., на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року

та постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року.

Касаційна скарга подана до Верховного Суду 13 грудня 2021 року, тобто після спливу строку на касаційне оскарження. Останній день подання касаційної скарги - 04 грудня 2021 року (вихідний день).

Відповідно до частини третьої статті 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, касаційна скарга повинна бути подана 06 грудня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат

Гаврик А. В., зазначає, що касаційна скарга подана з дотриманням строків, передбачених статтею 390 ЦПК України, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року складено

15 листопада 2021 року, того ж дня повний текст постанови апеляційного суду отримано адвокатом заявника, що підтверджується супровідним листом Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року щодо направлення копії постанови від 04 листопада 2021 року засобами електронного зв`язку на адресу адвоката заявника.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Як вбачається з резолютивної частини постанови Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. Коли саме складений повний текст у постанові апеляційного суду не зазначено. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень постанову апеляційного суду зареєстровано - 14 листопада 2021 року; оприлюднено - 16 листопада 2021 року.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гаврик А. В., на судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Крім того, зі супровідного листа Київського апеляційного суду

від 15 листопада 2021 року щодо направлення засобами електронного зв`язку адвокату заявника постанови суду від 04 листопада 2021 року не вбачається, що останнім оскаржуване судове рішення отримано саме

15 листопада 2021 року, як це зазначено в касаційній скарзі.

Пунктом 8 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З урахуванням вищевказаного, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, проте клопотання про поновлення вказаного процесуального строку від заявника не надійшло, а тому з урахуванням зазначеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції (зокрема, скріншот електронної скриньки, в якому вказано, що прикріпленим файлом, крім супровідного листа Київського апеляційного суду від 15 листопада 2021 року, є також постанова суду

від 04 листопада 2021 року)

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Підпунктом 2 пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позов ОСОБА_2 містить вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності (майнового характеру) та визнання недійсними довіреностей, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, зобов`язання звільнення майна (немайнового характеру).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції

у вересні 2019 року, то заявник за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 4 610,40 грн.

Позовна вимога майнового характеру - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі.

Таким чином, позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності є майновими, оскільки за своєю правовою природою пов`язані з володінням майном, тому заявник за подання касаційної скарги в частині майнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 12 174,44 грн.

Отже, заявнику слід сплатити суму судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру у розмірі 16 784,84 грн (4 610,40 грн + 12 174,44 грн) за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків, а саме: 1) подати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та докази отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції;

2) надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гаврик Антон Вікторович, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог - касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська