Справа № 135/1290/15-ц
Провадження № 6/147/1/21
УХВАЛА

іменем України

17 лютого 2021 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Мудрак А.М.,

з участю секретаря Івасюк А.А.,

представників боржника адвоката Бодачевської М. В.

стягувача ОСОБА_1

представника стягувача адвоката Зубаня О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою боржника ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування заяви покликається на те, що 08 серпня 2010 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 . Даний шлюб було зареєстровано у Відділі РАЦС Ладижинського МУЮ Вінницької області за актовим записом № 125. У спільному шлюбі в них народилася дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З дня народження дитини і до теперішнього часу дочка проживає разом з ним та його батьками в квартирі АДРЕСА_1 . Уповноваженим наймачем даної квартири є батько, ОСОБА_5 . У вересні 2015 року шлюб між ним і ОСОБА_3 було розірвано. 19 жовтня 2015 року Ладижинський міський суд Вінницької області ухвалив рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_3 та стягнув з ОСОБА_2 на її користь аліменти для утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду, а саме: з 25.09.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. 20.10.2015 було видано виконавчий лист. 01.12.2015 Головний державний виконавець відділу ДВС по м. Ладижин відкрив виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Стверджує, що не заперечував проти стягнення цих аліментів, оскільки, незважаючи на те, що вони з матір`ю дитини розлучилися, між ними залишалися доброзичливі і гарні стосунки, вони продовжували проживати разом в квартирі АДРЕСА_1 , та дбати про фізичний і духовний розвиток малолітньої дитини. Гроші, які стягувалися у виді аліментів, залишалися в сім`ї і витрачалися на потреби дитини. При розлучені між сторонами було досягнуто згоди про те, що малолітня дочка, ОСОБА_4 , буде проживати з ОСОБА_2 та його батьками у вище зазначеній квартирі, а ОСОБА_3 також залишається проживати в цій квартирі до тих пір, поки не вирішить питання із своїм житлом. В кінці серпня 2019 року ОСОБА_3 покинула сім`ю, у тому числі і малолітню дитину, та перейшла проживати в інше місце. Про своє фактичне місце проживання вона нікому не повідомила. З дня народження дитини і по теперішній час дочка проживає разом з ним та його батьками в квартирі АДРЕСА_1 , та знаходиться на його утримані. З самого дитинства він постійно піклується про дочку, забезпечує її матеріально. Дбаючи про здоров`я і всебічний розвиток дитини, він оплачував щорічні відпочинки дитини на морі, туристичні і оздоровчі подорожі до Закарпаття, оздоровлення на місцевих пляжах, туристичні поїздки на велосипедах, катання на ковзанах у м. Вінниця, екскурсії до зоопарків ( Вінниця, Київ, Закарпаття) і аквапарків, оздоровчі поїздки на термальні води на озерах. Стягувач ОСОБА_3 , з вересня 2019 року участі в утримані і виховані дитини не приймає. Вона фактично самоусунулася від виконання свого батьківського обов`язку і особливо не переймається тим, що потрібно дитині. Зважаючи на те, що стягувачка не погодилася добровільно відмовитися від аліментів, він змушений звертатися до суду з заявою і просить визнати виконавчий лист про стягнення з нього аліментів таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути на його корить сплачений ним судовий збір в розмірі 840,80грн.

Ухвалою від 25.08.2020 суддею Тростянецького районного суду Вінницької області було прийнято до свого провадження заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та призначено до розгляду по суті.

11.11.2020 боржником ОСОБА_2 подано до суду заяву про уточнення, в якій він вказав, що в зв`язку з втратою виконавчого листа від 20.10.2015 Ладижинським міським судом Вінницької області 13 жовтня 2020 року було видано дублікат виконавчого листа по справі №135/1290/15-ц про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , тому просив визнати виконавчий лист, виданий саме 13.10.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, таким, що не підлягає виконанню.

12.01.2021 ухвалою суду зупинено виконання стягнення за виконавчим документом від 13.10.2020 у справі №135/1290/15-ц до розгляду заяви по суті.

В судовому засіданні 12 січня 2021 року боржник ОСОБА_2 пояснив, що він перебував в шлюбі з ОСОБА_3 , в якому народилася дочка ОСОБА_6 . Дитина від народження проживає разом з ним та його батьками в м. Ладижин. У вересні 2015 року було винесено рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання доньки. По сьогоднішній день дитина проживає з ним та його батьками. При розірванні шлюбу було досягнуто згоди про те, що дитина залишиться проживати з ним та його батьками, поки ОСОБА_7 не знайде іншого житла. Потім вона покинула дитину і донька перебуває на повному фінансовому утриманні тільки батька. З вересня 2019 року стягувачка ОСОБА_3 участі у вихованні дитини не приймає. Він оплачує всі гуртки, поїздки, та інші потреби. Він працює в м. Києві, але бачиться з дитиною два три рази на місяць. Підтвердив, що у нього є друга сім`я, яка проживає в м.Ладижин. Підтвердив, що аліменти за виконавчим листом він не сплачує з жовтня 2019 року, однак утримує дитину сам.

Представники боржника адвокати Бодачевський Р.В. та Бодачевька М.В. в судових засіданням підтримав позицію заявника боржника ОСОБА_2 , пояснивши, що аліменти це кошти, які стягуються на утримання дитини. Оскільки дитина не проживає з матір`ю та не перебуває на її утриманні, а проживає з бабою та дідом та батьком, вважає, що виконавчий лист, який виданий 13.10.2020 не підлягає виконанню.

Стягувачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що дочка ОСОБА_6 дійсно дитина не проживає з нею, а проживає з дідом та бабою. Батьки її колишнього чоловіка ОСОБА_2 не віддають її, переховують від неї. ОСОБА_8 проживає в м. Києві. Вона неоднорразово зверталась до поліції та всіх інших установ, щоб повернути дитину, на даний час в Гайсинському районному суді розглядається справа про відібрання дитини від баби ОСОБА_9 та діда ОСОБА_5 , тому наполягала на стягненні аліментів з ОСОБА_2 на її користь. В провадженні Тростянецького суду знаходиться справа про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 . Аліменти ОСОБА_2 не сплачу4вав, бо виконавчий лист не перебував на виконанні. На підтвердження зміни прізвища стягувач ОСОБА_3 надала суду копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.10.2020, відповідно до якого встановлено, що прізвище стягувача ОСОБА_3 змінилось на ОСОБА_10 (а.с.174).

Представник стягувача адвокат Зубань О.О. в судовому засіданні підтримав позицію стягувачки, додатково пояснив, що дитина не проживає з матір`ю з незалежним від неї причинам, оскільки батьки боржника не віддають її матері. Вона звернулась до суду з заявою про відібрання дитини, однак судові засідання постійно відкладаються з вини Ярошенків. Факт проживання дитини з іншими особами не є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В постанові Верховного Суду від 20.02.2019 (справа №2-4671/11) зазначено, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо. Але перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Аналогічний правовий висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 16.09.2020 р. у справі №308/6024/14.

Згідно з роз`ясненнями п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 08.08.2010 (а.с.8), який розірвано рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 15.09.2016 у справі №135/1472/16 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 19.10.2015 по справі №135/1290/15-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду, а саме: з 25.09.2015 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

На підтвердження того, що дитина не проживає з матір`ю, боржником ОСОБА_2 надано суду акт обстеження умов проживання, в якому зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають дід ОСОБА_5 , баба ОСОБА_9 , дитина ОСОБА_4 (а.с.18). Також в якості доказів надано копію позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про відібрання дитини, в якій сама ж ОСОБА_3 вказує на те, що вона з дитиною не проживає та просить суд її повернути (а.с.20-27). Факт проживання ОСОБА_4 з дідом ОСОБА_5 та бабою ОСОБА_9 не заперечує і ОСОБА_1 в судовому засіданні. Також надано копію наказу про звільнення з роботи ОСОБА_9 з 14.08.2015 по догляду за дитиною до досягнення 14 років (а.с.216). Вказані обставини також доводяться: копією заяви на ім`я директора ЗОШ №4 (а.с.111), з якої вбачається, що дитина знаходиться у батьків боржника ОСОБА_2 , також надано копію заяви (повідомлення) до Ладижинського відділення поліції (а.с.113, 114) та відповіді (а.с.115), з якої слідує, що дитина ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з бабою та дідом, за даною адресою також зареєстрований батько дитини ОСОБА_2 , який працює в м. Києві.

На підставі ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 10.09.2020 по справі №135/1290/15-ц було видано дублікат виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини (а.с.149-152).

15.10.2020 ОСОБА_3 звернулась до Ладижинського МВ ДВС ЦЗ МРУМЮ (м.Хмельницький) з заявою про прийняття на виконання виконавчого листа по справі №135/1290/15-ц (а.с.153).

В матеріалах справи наявний дублікат виконавчого листа, виготовлений 13.10.2020, виданий Ладижинським міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду, а саме: з 25.09.2015 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.154).

15.10.2020 головним державним виконавцем Ладижинського МВ ДВС ЦЗ МРУМЮ (м.Хмельницький) Буріліною Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження(П63309158), з виконання виконавчого листа №135/1290/15-ц виданого 13.10.2020 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2015 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.105).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що дійсно її син був одружений з ОСОБА_3 . ОСОБА_4 є їхньою дочкою. Коли її син перебував в шлюбі з ОСОБА_11 вони жили разом з ними в їхній квартирі. Дитина ОСОБА_6 постійно проживала з ними. Після того, як син розлучився з ОСОБА_7 , вона залишалась проживати в них ще чотири роки, а потім вона захотіла проживати окремо. Їхня родина забезпечували дитину, возили її на відпочинок, однак мати ОСОБА_12 не приймала в цьому участі, не мала бажання. 28.08.2019 року ОСОБА_1 виїхала від них та залишила дитину. Дитини не відвідувала. Грошей, які дав ОСОБА_2 на утримання дитини, вівсявся облік у спеціальному зошиті. З жовтня 2019 року ОСОБА_2 припинив сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_6 . ОСОБА_4 проживає: в АДРЕСА_2 разом з нами(дід і баба) та батьком, який також там зареєстрований, але працює в м.Києві. Доньку ОСОБА_6 повністю утримує батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 не утримує дитину. Протягом 2020 року ОСОБА_2 кошти на утримання доньки ОСОБА_6 надає їм.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що боржник ОСОБА_2 є його сином. З серпня 2019 року ОСОБА_1 перестала проживати з ними за однією адресою та пішла проживати в інше місце. Дочка ОСОБА_6 залишилась проживати з ним, бабкою та батьком. З того часу з жовтня місяця 2019 року ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання дочки їм не надавала. Зазначив, що дитину насильно ніхто не утримує. Батько дитини зареєстрований з ним на однією адресою, однак працює в м.Києві та знімає там житло, приїжджає на вихідні.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що є рідною сестрою боржника ОСОБА_2 . Зазначила, що її брат повністю утримує дитину ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 з серпня 2019 року виїхала з квартири та з тих пір не проживає з дочкою, не цікавиться та не утримає дитину. Підтвердила, що ОСОБА_2 в м.Києві перебуває на роботі, а проживає в м. Ладижин. Він щодня по телефону спілкується з дочкою та робить з нею уроки, оплачує гуртки.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що боржник ОСОБА_2 є її внуком. Вказала, що ОСОБА_3 в кінці вересня 2019 року залишила свою доньку з бабою ОСОБА_9 та дідом ОСОБА_5 від виховання своєї доньки відмовилась. ОСОБА_2 проживає в м. Ладижині, а працює в м.Києві.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що ОСОБА_1 є його дружиною. Він проживає разом з ОСОБА_7 з червня 2020 року, вона постійно говорить про доньку, не забуває про неї. Також вона намагається передавати якісь подарунки дочці, побачитись з нею, однак баба ОСОБА_16 постійно заважає та налаштовує дитину проти матері. Він ні разу не бучив дитину в супроводі батька, постійно в супроводі баби або діда. Дитина не проживає з матір`ю з вересня 2019 року, тому що після того, як переїхала від Ярошенків, вони не віддали їй дитину.

Судом встановлено і сторонами не заперечується, неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_11 дійсно з вересня 2019 року не проживає.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за заявою того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України), тобто право на отримання аліментів має той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, враховуючи те, що неповнолітня ОСОБА_17 з матір`ю не проживає, тому право останньої на отримання аліментів і відповідно обов`язок ОСОБА_2 по сплаті аліментів, припинені.

Судом критично оцінює долучені до матеріалів справи такі документи: довідку керівника зразкового хореографічного колективу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 27.01.2020, довідку лікаря-педіатра від 01.02.2020, заяву ОСОБА_3 від 23.09.2020 адресовану заступнику міського голови, лист заступника міського голови від 01.10.2020, лист Уповноваженого Президента України з прав дитини від 22.09.2020, лист заступника міського голови від 06.10.2020, лист заступника голови обласної державної адміністрації від 22.10.2020, лист в.о. міського голови від 21.10.2020, лист т.в.о. начальника Ладижинського відділення поліції від 18.02.2020, талон-повідомлення ЄО №401, лист т.в.о. начальника Ладижинського відділення поліції від 04.03.2020, талон-повідомлення ЄО №545, лист т.в.о. начальника Ладижинського відділення поліції від 02.03.2020, диск з відеозаписом від 19.11.2020, письмові пояснення ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , психологічну характеристику стану ОСОБА_4 , консультація лікаря-невролога дитячого від 26.11.2020, заяву ОСОБА_2 від 02.12.2020 адресовану до Ладижинського ВП, заяву ОСОБА_13 від 02.12.2020 адресовану до Ладижинського ВП, заяву ОСОБА_19 від 02.12.2020 адресовану до Ладижинського ВП, заяву ОСОБА_2 від 17.08.2020 адресовану до директору Ладижинської загальноосвітньої школи №4, квитанції, витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні 70000080 від 20.11.2020, скрін з смс-повідомлення, листи т.в.о. начальника Ладижинського відділення поліції від 16.04.2020, від 28.07.2020, 02.10.2020, лист заступника міського голови від 25.02.2020, довідка зав. Сектором опіки та піклування міського відділу у справах дітей від 10.03.2020, висновок органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 29.04.2020, рішення № 146 від 29.04.2020, висновок органу опіки та піклування Ладижинської міської ради від 04.06.2020, рішення № 181 від 04.06.2020, лист заступника міського голови від 06.10.2020, лист в.о. міського голови від 21.10.2020, лист директора школи від 24.12.2020, лист начальника міського відділу у справах дітей від 26.01.2021, лист начальника міського відділу у справах дітей від 28.09.2020, лист начальника міського відділу у справах дітей від 09.02.2021, оскільки такі не містять інформації щодо предмета визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.

Оскільки обов`язок заявника щодо сплати аліментів на підставі виконавчого листа на користь ОСОБА_1 відсутній, оскільки дитина повністю знаходиться на утриманні батька, суд вважає вимоги заяви обґрунтованими, а тому цей виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа виданого Ладижинським міським судом Вінницької області від 13.10.2020 таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі №135/1290/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, підлягає задоволенню.

Також слід скасувати заходи застосовані ухвалою Тростянецького районного суд Вінницької області суду від 12 січня 2021 року щодо зупинення виконання стягнення за виконавчим документом виданим 13 жовтня 2020 року у справі № 135/1290/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до виповнення дитині повноліття.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 432 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі №135/1290/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий Ладижинським міським судом Вінницької області 13 жовтня 2020 року у справі № 135/1290/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до виповнення дитині повноліття, таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.)

Копію ухвали для відома та для виконання направити до Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Хмельницький).

Скасувати заходи застосовані ухвалою Тростянецького районного суд Вінницької області суду від 12 січня 2021 року щодо зупинення виконання стягнення за виконавчим документом виданим 13 жовтня 2020 року у справі № 135/1290/15-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до виповнення дитині повноліття.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22 лютого 2021 року.

Суддя А.М. Мудрак