Справа № 199/8648/21
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Божко А.В.,за участі позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що 29 вересня 2016 року він набув у власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. У даній квартирі було зареєстровано ОСОБА_3 - відповідача по справі. У вересні 2014 року, за даними попередніх власників, відповідач зібрав свої речі та виїхав з квартири. З того часу не з`являвся за місцем реєстрації, жодних родинних зв`язків з позивачем не має, особисті речі відповідача в квартирі відсутні.

У зв`язку з чим позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу по справі на підставі договору дарування від 29 вересня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. належить квартира АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 9888, у даній квартирі також зареєстрований відповідач по справі.

Відповідно до акту обстеження житла від 16.09.2020 року, підписаного сусідами, ОСОБА_3 з вересня 2014 року у спірній квартирі не проживає. Даний факт також підтверджено поясненнями свідківОСОБА_4 , ОСОБА_5 , доаитаних в судовому засіданні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 роз`яснив , що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст.71,72,116,156ЖК Української PCP, ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням: про визнання особи безвісно відсутньою: про оголошення фізичної особи померлою».

Таким чином, власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.

Відповідно до п. 3 Правил Реєстрації місця проживання, постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради).

Відповідно до п. 26 Правил Реєстрації місця проживання, постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з положень ст.ст.16, 391, 386 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Оскільки відповідач по справі не проживає в житловому приміщенні понад рік без поважної причини, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачана користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,81,133,141,263-265 ЦПК України, ст. ст. 321,391ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя