Провадження № 2/761/1847/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Корнійчук Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (ПрАТ «СК «УНІКА») (код за , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, п/р НОМЕР_1 в AT «РАЙФФАЙЗЕНБАНК АВАЛЬ» МФО 380805 E-mail: тел. ),

відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

предмет позову: відшкодування шкоди,

встановив:

В квітні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (надалі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Предметом позову є стягнення 57854,66 грн. відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Підставою позову є завдання відповідачем шкоди застрахованому у позивача автомобілю та виплата позивачем страхового відшкодування у зв`язку із завданням шкоди застрахованому автомобілю.

Правова позиція позивача обґрунтована тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) застрахований у позивача автомобіль «FORD FOCUS», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 (надалі - застрахований транспортний засіб) отримав механічні пошкодження.

Позивач відшкодував власнику застрахованого транспортного засобу завдану майнову шкоду в розмірі 57854,66 грн., що становить вартість відновлюваного ремонту, та набув право зворотної вимоги до особи, винної у завданні шкоди в межах фактично сплачених грошових коштів. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, 18 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника позивача, згідно якої він просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а справу розглядати у його відсутність. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між позивачем та ОСОБА_2 31.05.2018 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №833001/4610/0002619, предметом якого є страхування транспортного засобу «FORD FOCUS», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Київ від 06.03.2019 у справі №758/930/19, 09 січня 2019 року о 19 год. 59 хв. ОСОБА_1 , керуючи автобусом «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , у м. Києві по вул. Костянтинівська, 72, при зміні напрямку рух, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортного засобу, завдавши матеріальні збитки (а.с. 30-31).

Страхувальник 15 січня 2019 року звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

18.02.2019 року ПрАТ «СК «Уніка» на підставі Рахунку СТО №1049833 від 22.01.2019, складено страховий Акт №00285534 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 57854,66 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Віннер Мотів», що підтверджується платіжним дорученням №070701 від 19.02.2019 (а.с. 29).

Оцінка суду.

Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення:

- протиправна поведінка особи;

- настання шкоди;

- причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди;

- вина завдавача шкоди.

Постановою Подільського районного суду м. Київ від 06.03.2019 у справі №758/930/19, 09 січня 2019 року о 19 год. 59 хв. ОСОБА_1 , керуючи автобусом «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , у м. Києві по вул. Костянтинівська, 72, при зміні напрямку рух, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортного засобу, завдавши матеріальні збитки. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 30-31).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок такої протиправної поведінки відповідача було завдано шкоду володільцю автомобіля. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Подільського районного суду м. Київ від 06.03.2019 у справі №758/930/19, а тому, наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.

Отже, суд встановив підстави для деліктної відповідальності відповідача за завдання шкоди володільцю застрахованого транспортного засобу.

Страхові правовідносини.

З метою захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), функціонує інститут страхування. Так, положення ст. 4 Закону України «Про страхування» встановлюють, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані: з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).

Виходячи зі змісту договору страхування, укладеного між позивачем та страхувальником, такий є добровільним договорам страхування, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 3 абзацу 1 статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Судом встановлено, що позивач як страховик у відносинах майнового страхування виконав своє грошове зобов`язання за договором та законодавством, виплативши страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 57854,66 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Віннер Мотів», що підтверджується платіжним дорученням №070701 від 19.02.2019 (а.с. 29).

При цьому, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже у деліктному зобов`язанні відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 57854,66 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до платіжного доручення №001141 від 31 березня 2020 року, позивачем за подання позову сплачено 2102,00 грн. судового збору (а.с. 33).

Позовні вимоги задоволені повністю, а тому, судовий збір потрібно покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.20, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.11, 979, 993, 1166 ЦК України, ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (ПрАТ «СК «УНІКА») (код за , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, п/р НОМЕР_1 в AT «РАЙФФАЙЗЕНБАНК АВАЛЬ» МФО 380805 E-mail: тел. ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (ПрАТ «СК «УНІКА») (код за , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, п/р НОМЕР_1 в AT «РАЙФФАЙЗЕНБАНК АВАЛЬ» МФО 380805 E-mail: тел. ) 57854 (п`ятдесят сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 66 копійки завданої шкоди та 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок витрат на оплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: