233 № 233/5402/20
23 лютого 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Левчук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Рамазанової В.Х.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу №233/5402/20 за позовною заявою
ОСОБА_1 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_1
Публічного акціонерного товариства "Костянтинівський завод "ВТОРМЕТ", юридична адреса: Донецька область м. Костянтинівка вул. Олекси Тихого, 1
третя особа: Костянтинівська державна нотаріальна контора, юридична адреса: Донецька область м. Костянтинівка вул. Театральна, 5
про зняття заборони відчуження з об`єкту нерухомого майна,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
30.11.2020 року ОСОБА_1 , звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Костянтинівський завод "ВТОРМЕТ", третя особа: Костянтинівська державна нотаріальна контора про зняття заборони відчуження з об`єкту нерухомого майна.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_2 . Він як син померлого є спадкоємцем першої черги після смерті спадковадця. У встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заяво про прийняття спадщини, однак нотаріус повідомив, що на будинок накладено обтяження, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину він не може.
Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі повідомлення заводу «Вторчермет» від 27.03.1970 року, Костянтинівською державною нотаріальною конторою внесена Заборону відчуження №2453823 об`єкта нерухомого майна на житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 .
Батько позивача, ОСОБА_2 , 31.01.1977 року отримав свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок. У 1974 році було складено Акт прийомки індивідуального домоволодіння, а у 1967 році було розпочато будівництво власного будинку.
Батько позивача, з 01 березня 1965 року по 05 квітня 1983 року працював на різних ділянках Костянтинівського заводу «Вторчермет».
В той період часу на підприємстві кожному бажаючому працівнику для будівництва власного будинку надавалася безпроцентна позика в розмірі кількох сотень радянських рублів. Після надання такої позики підприємство направляло до нотаріальної контори відповідну заяву, а нотаріальна контора накладала заборону на відчуження нерухомості. Позика погашалася щомісячним відрахуванням відповідних сум із заробітної плати позичальника. ОСОБА_2 з часу отримання позики пропрацював на підприємстві до звільнення у 1983 році - тринадцять років. За такий значний період часу він не міг не погасити заборгованість по позиці.
Підприємство з невідомих причин не повідомило нотаріальну контору про погашення ОСОБА_2 відповідного боргу, тому нотаріальною конторою не було знято заборону на відчуження нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 .
Що ж стосується самого накладення заборони на житловий будинок він взагалі нічого не знав до звернення до нотаріуса, що унеможливлює оформити спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2020 року провадження по цивільній справі відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 21.12.2020 року.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21.12.2020 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.01.2021 року.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.
Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Костянтинівський завод "ВТОРМЕТ" у судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином про час та місце слухання справи повісткою та через оголошення на Веб-сайті суду, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.
Представник третьої особи Костянтинівської державної нотаріальної контори участь свого представника у судовому засіданні не забезпечила, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі її представника, проти заявлених вимог не заперечує та у винесенні рішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про нотаріат».
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.06.2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до Акту прийомки індивідуального домоволодіння від 22.03.1974р., жилий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , прийнято до експлуатації.
Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 31.01.1970 року, ОСОБА_2 належить жилий будинок АДРЕСА_2 , виданого на підставі рішення виконкому Костянтинівської міської ради депутатів трудящих, протокол №3 від 10.02.1967р., взамін договору дарування, посвідченого Костянтинівською державною нотаріальною конторою від 28.10.1966р., р.№6045.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.04.1975 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 .
Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 з 01 березня 1965 року по 05 квітня 1983 року працював на різних ділянках Костянтинівського заводу «Вторчермет».
Позивач звернувся до Костянтинівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину за законом, однак нотаріус повідомив, що на будинок накладено обтяження.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №233629537 від 23.11.2020р., Костянтинівською державною нотаріальною конторою накладена заборона №2453823 від 04.10.2005 року на нерухоме майно ОСОБА_2 . Підставою обтяження було повідомлення б/н від 27.03.1970р. З-д Вторчермет (правонаступником якого є ПАТ "Костянтинівський завод "ВТОРМЕТ").
Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст.16 ЦК України.
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.
Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).
Відповідно до п.2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.
Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999р. №31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за №364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.
Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.
У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.
Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном.
Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.
У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.
Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.
Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).
ОСОБА_1 має намір прийняти спадщину від померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить відкрита 24.10.2019р. спадкова справа р. №64942231 у спадковому реєстрі.
Таким чином, наявна заборона на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює володіння, користування та розпоряджання даним майном, а саме оформлення спадщини після померлого батька.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 266, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Костянтинівський завод "ВТОРМЕТ", третя особа: Костянтинівська державна нотаріальна контора про зняття заборони відчуження з об`єкту нерухомого майна - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення виготовлено 23.02.2021 року.
Суддя Костянтинівського
міськрайонного суду: О.О. Левчук