Справа № 276/1594/19
Провадження по справі №2/276/347/21
14 грудня 2021 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., за участю:
секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Коростишівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів,
Ухвалою судді від 24.12.2020 року, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.
Наказом Офісу Генерального прокурора № 39 від 17.02.2021 затверджено перелік і територіальну юристикцію окружних прокуратур, які утворені в процесі реформування органів прокуратури замість місцевих прокуратур. Територіальна юристикція Коростенської окружної прокуратури поширується на Коростенський район Житомирської області, в тому числі Чоповицьку селищну та Малинську міську територіальні громади. За такиж обставин, з 15.03.2021 року підтримання обвинувачення та здійснення представництва інтересів держави у кримінальних провадженнях та цивільних справах, події в яких відбулися на території Чоповицької та Малинської ОТГ, здійснюють прокурори Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури, що підтверджується листом № 52-87-5178 вих-21 від 23.10.2021 року (а.сп.88).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, прокурор Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури Яричевська Н.М. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити, крім того не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач,ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, відповідно до пункту 4 частини 8 та частини 11 статті 128 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями з відміткою «адресат відсутній» (а.сп.78,84) та розміщеними оголошеннями про виклик наофіційному веб-сайті судової влади України (а.сп.82,87), в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавала.
Згідно частини 1 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.
Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів справи, 28.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до УПСЗН виконавчого комітету Малинської міської ради про призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.сп.40-41).
При розрахунку державної соціальної допомоги враховано склад сім`ї зазначений ОСОБА_1 в декларації про доходи та майновий стан від 28.04.2014 року, а саме: ОСОБА_1 (заявниця), ОСОБА_2 (син). У декларації про доходи від 28.04.2014 року, розділ ІІІ «відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) позивач зазначила: адресу житлового приміщення, АДРЕСА_2 , загальна площа 50 кв.м, власник ОСОБА_1 , кількість зареєстрованих 2, та у розділі V «відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) позивач зазначила, що немає (а.сп.41).
Відповідно акту № 04-10/02 від 15.02.2017 року ревізії законності призначення, нарахування та виплати усіх видів соціальних допомоги, пільг, субсидій та інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів УПСЗН виконкому Малинської міської ради за період з 01.01.2014 по 31.10.2016 року, виявлено, що згідно даних Державного реєстру речових прав власності у малозабезпеченої особи ОСОБА_1 , якій призначено УПСЗН державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, є у власності чи володінні друга квартира (будинок) (а.сп.9-33).
На момент звернення із заявою про призначення допомоги малозабезпеченим сім`ям, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності (5/12) належав будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 72,3 кв.м. дата прийняття рішення про державну реєстрацію від 13.12.2010 року (а.сп.47,32). Крім того, на праві приватної власності (1/1) відповідачу належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається з трьох житлових кімнат та службових приміщень, загальною площею 50,0 кв.м., дата прийняття рішення про державну реєстрацію від 29.07.2010 року (а.сп.48,32). Також, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності (1/2) набуто під час отримання соціальної допомоги житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 90,2 кв.м., дата прийняття рішення про державну реєстрацію 14.08.2015 року. Вказане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.сп.46-48)
05.05.2017 року ОСОБА_1 у своїй заяві просить дозволити щомісячно вносити переплату в розмірі 500 грн. на особовий рахунок Малинського УПСЗН (а.сп.43).
На підтвердження представництва прокурором інтересів держави в особі Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради, позивачем додано листи управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Малинської міської ради№ 257 від 24.01.2019 року (а.сп.35), № 429 від 21.02.2018 (а.сп.34), № 452 від 27.02.2018 року (а.сп.36) та повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави № 06-37/2325 вих-19 від 30.07.2019 року (а.сп.64-66).
Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються, зокрема Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям» - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.
Згідно статті 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації. У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону. До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються, зокрема, декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону).
Статтею 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлені умови, за яких державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата.
Згідно з пунктом 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №250 від 24 лютого 2003 р., соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
За змістом пункту 5 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям", для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї).
Форма декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (зі змінами), затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 22 липня 2003 року № 204, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 13 серпня 2003 року за № 709/8030 (був чинний на момент звернення відповідача за призначенням соціальної допомоги).
Графи розділів IІІ та V Відомості про житлові приміщення, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) та у розділі, Відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб мали назви: прізвище, ініціали власника; загальна площа житлового приміщення; кількість осіб зареєстрованих у житловому приміщенні; адреса житлового приміщення; площа земельної ділянки; форма власності; призначення земельної ділянки.
У частині четвертій статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», визначено, що якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.
Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" визначено, що державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли, зокрема, у власності чи володінні малозабезпеченої сім`ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю, чи є земельна ділянка площею понад 0,6 га, крім випадків, коли така земельна ділянка з незалежних від сім`ї причин не приносить дохід.
Якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення (ст.7 Закону).
Пунктом 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям передбачено, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.
З аналізу наведених норм права слідує, що обов`язковою умовою для повернення чи примусового стягнення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є наявність встановленого факту умисних дій особи щодо подання недостовірних відомостей, в тому числі про доходи і майновий стан, наслідком яких є обставини, які вплинули або могли вплинути на встановлення права на допомогу і на виплату її розміру.
Відповідач не повідомила про обставини, які суттєво впливають на призначення грошової допомоги та не надала інформації про те, що володіє об`єктами нерухомості.
Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з вимогами статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Судом встановлено, що на час призначення державної соціально допомоги малозабезпеченим сім`ям у власності ОСОБА_1 перебувала квартира та житловий будинок, загальна площа яких складала 122,3 кв.м. (50,0 м2+72,3 м2), що перевищувало визначений законом максимум житлової площі, а це 21 квадратний метр на одного члена сім`ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім`ю (2*21+10,5 = 52,5 кв.м).
Крім того, під час отримання соціальної допомоги 14.08.2015 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності набуто житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 90,2 кв.м.
Про наявність права власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 у декларації ОСОБА_3 не вказала та не повідомляла про придбання 14.08.2015 року житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .
Отже, відповідач отримувала соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям без достатньої правової підстави та на вимогу позивача добровільно її не повернула.
З огляду на наведене, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення переплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1921 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 174, 178, 247, 263-265, 280, 281, 354 ЦПК України, статтями 1212, 1215 ЦК України, суд,
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_3 , на користь Житомирської обласної прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 20.12.2021 року.

Суддя А.М. Збаражський