Справа № 182/6171/14-ц
Провадження № 6/0182/261/2021
У Х В А Л А

Іменем України

21.12.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Багрової А.Г. , за участю секретаря судового засідання Снєгульської В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа по справі № 182/6171/14-ц, виданий 09.09.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „Укргазбанк заборгованості за кредитним договором №75/12/33 від 26.03.2008 року в розмірі 16929,38 доларів США та 629,94 грн., таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначив, що у грудні 2021 року дізнався про те, що приватьним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження № 67630817з виконання виконавчого листа по справі 182/6171/14-ц, виданий 09.09.2015 року. Строк для пред`явлення виконавчого листа з урахуванням строків переривання пред`явлення його до виконання сплив 05.12.2020 року, оскільки згідно ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження( в редакції чинній на час видачі виконавчого листа) строк пред`явлення до виконання виконавчого листа становив один рік. Таким чином, вважає, що оскільки виконавчий лист було пред`явлено до виконання після закінчення строку на його пред`явлення, то просить заяву задовольнити.

В судове засідання представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник стягувача подав заяву про відкладення розгляду справи через те, що не отримано письмової заяви заявника та неможливість подати відзив на цю заяву. Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2. ст. 432 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом наведеної норми, не є виключним та відповідно до позиції Верховного Суду, сформованої у справі N 2-4671/11 від 20.02.2019, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові, до останніх віднесено пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Пунктом 2 ч. 1 ст 22 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року (в редакції, чинній на час видачі виконавчого листа до виконання) було передбачено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання потягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року (в редакції, чинній на час видачу виконавчого листа до виконання) строки пред`явлення виконавчого до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 09.09.2015 року видано виконавчий лист з виконання рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „Укргазбанк заборгованості за кредитним договором №75/12/33 від 26.03.2008 року в розмірі 16929,38 доларів США та 629,94 грн.

Виконавчий лист перебував на виконанні у державній виконавчій службі з 06.11.2015 року до 22.01.2018 року, з 14.08.2019 року по 04.12.2019 рік та повертався на підставі п.2 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження" (а.с.152).

Частина 1 ст. 58 Конституції України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі N 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набув чинності ЗУ "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 12 ЗУ Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня2016 року свідчить, що він застосовується до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності Законом від 02 червня 2016 року.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 07 лютого 2020 року по справі N 2018/6-343/11.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня2018 року у справі N 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі N 5016/149/2011 (17/6) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі N 553/1951/14-ц (провадження N 61-20552св18).

Таким чином, на момент набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" N 1404-VIII від 02 червня 2016 року строк пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі № 182/6171/14-ц не сплинув, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 12 цього Закону, якою передбачений більш тривалий строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання - три роки.

Відтак, подальше пред`явлення стягувачем у 2019 році та 2021 році до органів виконавчої служби виконавчих листів по справі № 182/6171/14-ц, виданих 09.09.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк „Укргазбанк заборгованості за кредитним договором №75/12/33 від 26.03.2008 року в розмірі 16929,38 доларів США та 629,94 грн., відбулося у межах строку пред`явлення їх до виконання, визначеного Законом N 1404-VIII від 02 червня 2016 року, та виключає підстави визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню в порядку ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви боржника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 432 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції шляхом подання в 15-ти денний строк з дня її складення апеляційної скарги.

Ухвала складена 21.12.2021 року.

Суддя: А. Г. Багрова