Справа № 373/975/21
УХВАЛА

21 грудня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря Тітрової І.В.,

представника позивача-адвоката Панченко Т.А.,

представника відповідача-адвоката Кабанячого Р.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву про зміну предмета позову, клопотання про витребування доказів в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі,

встановив:

1. В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, призначено перше судове засідання на 28.07.2021.

В подальшому судовий розгляд відкладався з 28.07.2021 на 06.08.2021, з 06.08.2021 на 19.08.2021 за заявами представників сторін про відкладення судового розгляду.

19.08.2021 цивільну справу знято з розгляду на 22.09.2021.

22.09.2021 судовий розгляд відкладено на 11.10.2021 за заявою представника позивача про відкладення судового розгляду.

11.10.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (а/с 90), згідно з якою представником позивача викладено нові позовні вимоги. Ухвалою суду від 07.12.2021 в прийнятті заяви від 11.10.2021 відмовлено.

23.11.2021 до суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову (а/с 115), згідно з якою представником позивача викладено нові позовні вимоги, зокрема:

- визнати незаконним та скасувати наказ фізичної особи підприємця ОСОБА_2 від 15.03.2021 № 6 про звільнення ОСОБА_1 з 15.03.2021 у зв`язку із втратою довіри на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України;

- змінити підставу звільнення ОСОБА_1 на п. 1 ст. 40 КзПП України (ліквідація роботодавця), а також дату звільнення на 06.09.2021;

- стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2021 по 06.09.2021 в розмірі 18 456,38 грн.;

- судові витрати покласти на відповідача.

В даній заяві ставиться питання про заміну неналежного відповідача з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на ОСОБА_2 у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача підтримала вказану заяву та просила її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви.

2. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, подану заяву про зміну предмету позову, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 4 ст. 279 ЦПК України визначено, що перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Згідно з ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

В судовому засіданні 15.11.2021 представником відповідача надано витяг з ЄДРПОУ, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність, запис про державну реєстрацію припинення діяльності від 06.09.2021, № запису 001005065.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 49, ч. 4 ст. 279 ЦПК України, то заява представника позивача про зміну предмета або підстав позову повинна була подаватись не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання, тобто до 28.07.2021.

Суд констатує, що у зв`язку з припиненням 06.09.2021 діяльності відповідача як фізичної особи підприємця позивач, його представник, не могли б подати таку заяву до 15.11.2021, оскільки представник позивача дізнався про припинення діяльності відповідача 15.11.2021, а тому не міг змінювати відповідача, предмет або підстави позову до цього часу у зв`язку з тим, що правомірно вважав, що позовні вимоги стосуються саме фізичної особи підприємця, наказ якого оскаржується.

Заява про зміну предмету позову подана 23.11.2021, тобто в розумний строк після того як 15.11.2021 представник позивача дізнався про припинення діяльності відповідача як фізичної особи-підприємця.

У випадках, передбачених ч. 3 ст. 235 КЗпП України, суд повинен вирішувати питання про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Так, у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених ч. 2 ст. 235 КЗпП України.

Роз`яснюється, що кожна сторона добросовісно здійснює процесуальні права та обов`язки на власний розсуд у процесуальні строки, встановлені законом або судом, а задоволення заяви про зміну предмету позову не впливає на підстави задоволення або відмови в задоволенні позовних вимог.

Згідно з частинами 2, 4 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, про що судом постановляється ухвала.

Замінюючи первісного відповідача за даним позовом з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_2 , суд враховує, що припинення підприємницької діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, у тому числі деліктного характеру, а вони залишаються за нею як за фізичною особою, яка відповідає за їх належне виконання всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення.

Аналогічний висновок з даного приводу викладено в постановах Верховного Суду України від 04.12.2013 у справі № 6-125цс13, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17.

За таких обставин, керуючись загальними засадами цивільного судочинства, з метою добросовісного та належного виконання учасниками справи своїх прав та обов`язків, сприянні учасникам судового процесу в реалізації процесуальних прав, обранні найбільш ефективного способу захисту порушених прав, суд вважає, що слід прийняти заяву про зміну предмету позову та замінити відповідача з фізичної особи підприємця на фізичну особу.

Заява про зміну предмету позову підлягає прийняттю судом, що відповідає вимогам, встановленим ст. 175, 177 ЦПК України, не тягне за собою зміни підсудності, містить докази направлення її всім учасникам справи, відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позивачеві чи залишенні без розгляду, а тому позовна заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наданням часу відповідачу для відзиву, заперечень позивачем на відзив у випадку його подання.

3. 11.10.2021 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а/с 88).

Представник позивача просив задовольнити клопотання у зв`язку з неотриманням відповідей на адвокатські запити від 12.08.2021 після отримання відзиву на позов.

Представник відповідача заперечив проти клопотання про витребування доказів.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частинами 2, 4, 5, 8 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, єдиний винятковий випадок, коли є можливим прийняття судом доказів з порушенням встановленого процесуальним законом строку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких також покладений на учасника справи, у цьому випадку на відповідача.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання процесуального строку особа, яка має намір подати заяву, зокрема про витребування доказів у справі, повинна, проявляючи розумну обачність щодо наслідків не вчинення цієї процесуальної дії протягом визначеного строку, вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для цього.

Одночасно з поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої порушено строк (ч. 4 ст. 127 ЦПК України).

Вказані положення цивільного процесуального закону було роз`яснено учасникам справи при відкритті провадження у справі, а також відомі адвокатам.

Так, відзив на позовну заяву від 05.08.2021 направлено позивачу 05.08.2021 відповідно до опису рекомендованого відправлення № 001 зі штампом поштового відділення від 05.08.2021 (а/с 69).

Представником позивача 12.08.2021 подано адвокатські запити до відповідача щодо надання документів, які просить витребувати за результатами розгляду клопотання, та 27.08.2021 отримано на них відповідь, яку представник позивача сприймає як неповну або таку, що не надає відповіді й документи на поставлені у запиті питання.

З відповіді відповідача (а/с 102) вбачається, що відповідь буде надано впродовж 20 робочих днів відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 24 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Таким чином, 20 робочий день з 12.08.2021 повинен припадати на 17.09.2021, проте представник позивача з 20.09.2021, наступного робочого дня після 17.09.2021, не звертався до суду з клопотанням про витребування доказів.

Представник позивача звернувся з клопотанням про визнання явки відповідача обов`язковою та продовження процесуального строку подання додаткових доказів (відповідь на відзив, а/с 74), суд залишив без задоволення дане клопотання в судовому засіданні від 11.10.2021 у зв`язку з його необґрунтованістю.

В клопотанні про витребування доказів від 11.10.2021 представник позивача не надавав доказів щодо притягнення ФОП ОСОБА_2 у встановленому ст. 212-3 КУпАП порядку до адміністративної відповідальності, не обґрунтував неможливість подання доказів до суду у строк з 20.09.2021 з причин, що не залежали від нього.

Судом роз`яснено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у строк з причин, що не залежали від неї.

В даній категорії справ з трудових спорів обовязок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця лежить саме на роботодавцеві, а тому суд вважає, що відповідач повинен довести ті обставини, на які він посилається у відзиві, з наданням відповідних доказів.

Суд не встановив перешкод у поданні клопотання про витребування доказів позивачем (його представником) у строк з 20.09.2021 по 10.10.2021, поданні з 27.08.2021 клопотання про поновлення строку щодо клопотання про витребування доказів. В клопотанні не міститься обґрунтування причин неможливості з 20.09.2021 у поданні до суду доказів, що не залежали від позивача або його представника, не порушується питання про поновлення строку щодо подання клопотання.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказів про поважність причин пропуску строку для подання заяви про витребування доказів не надано. Питання про поновлення строку щодо подання заяви (клопотання) про витребування доказів не порушувалось. Отже, клопотання про витребування доказів подано до суду з пропуском строку на подання доказів, а тому з метою досягнення рівності у здійсненні учасниками судового розгляду своїх процесуальних прав суд вважає, що клопотання про витребування доказів не може бути прийнято судом та підлягає залишенню без розгляду.

Крім цього, підлягає роз`ясненню, що відзив на заяву про зміну предмета позову може включати докази, що становлять інтерес для позивача та яким обґрунтовуються заперечення проти позову, а тому повторно роз`яснюється обов`язок відповідача як роботодавця у доведенні правомірності звільнення працівника з його ініціативи, положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України, якими передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись ст. 2, 51, 183, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Замінити відповідача з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ОСОБА_2 .

Прийняти до розгляду заяву про зміну предмету позову від 23.11.2021 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Залишити без розгляду клопотання про витребування доказів від 11.10.2021 та повернути заявнику.

Копію клопотання про витребування доказів від 11.10.2021 долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити, що відповідач має право протягом 5 днів з дня отримання ухвали надати відзив на заяву про зміну предмета позову, копія якого одночасно підлягає направленню до суду та позивачу.

Роз`яснити, що позивач має право протягом 5 днів з дня отримання відзиву на заяву про зміну предмета позову, подати до суду відповідь на відзив, копія якого одночасно підлягає направленню відповідачу. Відповідач протягом 5 днів має право подати свої заперечення.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (заява; відзив на заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником судового розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інформацію щодо справи, що розглядається можна отримати в мережі Інтернет за адресою: https://ph.ko.court.gov.ua/sud1019/.

Повідомити учасників справи про наявність у суді відповідної технічної можливості проведення судового розгляду справи у режимі відеоконференції.

В судове засідання викликати учасників справи.

Копію ухвали невідкладно направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Ухвала підлягає оскарженню в частині залишенні без розгляду клопотання про витребування доказів.

СУДДЯ В.В. ЛЕБІДЬ