Справа № 308/6788/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй на підставі про право співвласника приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Разом з тим, окрім неї у вказаній квартира зареєстровані ОСОБА_3 , відповідач ОСОБА_2 , донька ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 та син ОСОБА_6 .

Однак, ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що представниками обслуговуючої організації ТзОВ «Управління житлом» складено Акт, а також не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має.

Позивачка вказує, що з ОСОБА_2 з 2014 року вони розлучені, участі у вихованні та утриманні дітей з він не приймає, аліменти не сплачує.

Таким чином, факт реєстрації ОСОБА_2 у вказаному майні створює для позивачки перешкоди у користуванні житлом та порушує її права як власника.

Ухвалою суду від 08.09.2020 вказана позовна заява прийнята до розгляду та призначено по справі судове засідання, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивачка не з`явилася, однак 07 жовтня 2020 року подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 08.02.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане на підставі рішення № 224 від 25.12.1996 року, ОСОБА_1 , належить квартира АДРЕСА_1 .

Окрім позивачки ОСОБА_1 , вказана квартира зареєстрована в КП «БТІ м. Ужгорода», реєстровий № 12059 в книзі № 58, в частині за ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Наведене також підтверджується довідкою Архітектурно - планувального бюро КП Ужгородської міської ради №750 від 08.07.2020.

Згідно довідки від 06.07.2020 №2593/18-21 Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, відповідно до картотеки реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 06.07.2020 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Реєстрація цих осіб за вищевказаною адресою підтверджується також копією з поквартирної картки та копією довідки ТзОВ «Управління житлом» від 13.07.2020 року за №746.

Разом з тим, ОСОБА_7 , який був співвласником квартири та батьком позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що видано свідоцтво про смерть від 13.05.2020 серії НОМЕР_1 .

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2014 року розлучені, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дітей не приймає.

Згідно довідки Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби південно - західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) від 01.07.2020 № 13-229/2020 про розмір отриманих аліментів, ОСОБА_1 , не отримала аліменти від громадянина ОСОБА_2 за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 року, згідно виконавчого листа №308/3896/14 від 20.10.2014 року.

Також, відповідно до Акту про відсутність (непроживання) особи (осіб) за місцем реєстрації в житловому будинку АДРЕСА_3 від 13.07.2020, який складено за участі сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підписаний директором обслуговуючої організації ТзОВ «Управління житлом», зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоча і є зареєстрованим, однак з листопада 2014 року у вказаній квартирі не проживає, участі в утриманні житла не приймає, особистих речей у квартирі не має.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Судом встановлено, що відповідач не проживає у вказаній квартирі протягом тривалого часу, є колишнім членом сім`ї позивача, проте, оскільки після розірвання шлюбу, відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, участі у вихованні та утриманні п`ятьох дітей не приймає, та не є співвласником житлового приміщення, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

Доказів на спростування фактів щодо тривалого не проживання за вказаною вище адресою відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження укладення будь-яких договорів, на підставі яких за ним зберігалося б право користування вказаним помешканням. Таких доказів також не здобуто судом під час розглядів справи.

Крім того суду не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач подав позов про поділ спільного сумісного майна.

Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, суд прийшов до переконання, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2020 року було задоволено клопотання позивачки про відстрочення сплати судового збору.

Тому, приймаючи до уваги висновок про задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 328, 344 Цивільного кодексу України, ст. 13, ст. 82, 200, 206, 259, 264, 265, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 08.02.2021 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова