Провадження № 2/344/3746/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВР-БІЗНЕС-ГРУП про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення несплачених розрахункових коштів та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ВР-БІЗНЕС-ГРУП про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення несплачених розрахункових коштів та моральної шкоди.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

В той же час встановлено, що провадження по справі було відкрито без дотримання вимог цивільно-процесуального законодавства, оскільки вказана позовна заява подана до суду без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВР-БІЗНЕС-ГРУП про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення несплачених розрахункових коштів та моральної шкоди залишено без руху, надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків та зобов`язати негайно повідомити суд про виконання цієї ухвали.

В судовому засіданні позивач подала заяву про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача просив залишити позов без розгляду та подав заяву про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу на підставі ст.ст.141,142 ч.5 ЦПК України.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи, що справа розглядалася по суті, а позивач не виправила недоліки, вказані в ухвалі суду від 29.11.2021 року, суд вважає, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідачу ТОВ ВР-БІЗНЕС-ГРУП надана правнича допомога адвокатом Борзих А.В. на підставі Договору надання правничої допомоги від 15.10.2021 року.

В силу вимог ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до правової позиції викладеній ВС у своїй постанові від 14.01.2021 року у справі 3521/3011/18, для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З аналізу вимог ч.9 ст.141 ЦПК України, вбачається, що обов`язковою умовою покладення на сторону судових витрат є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Відповідно до вимог статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Так, ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантоване статтями 55,124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд розглянувши матеріали справи, дійшов висновку, що звернення позивача ОСОБА_1 до суду з позовом за захистом порушеного права не свідчить про необґрунтованість дій позивача та зловживання своїми процесуальними правами. Дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою обов`язок відшкодувати понесені відповідачем судові витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, керуючись ст. ст. 259-260 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ВР-БІЗНЕС-ГРУП про зміну підстав та формулювання звільнення, стягнення несплачених розрахункових коштів та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Татарінова О.А.