Справа №476/385/20 Головуючий у 1-ї інстанції Чернякова Н. В.
Провадження № 22ц/812/441/21 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 лютого 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю.,

із секретарем: Лівшенком О. С.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 , від імені

якої діє адвокат Біленський Андрій Григорович,

на додаткове рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Чернякової Н. В. у с.м.т. Єланець Миколаївської області о 15 годині 06 хвилині, зі складенням його повного тексту 31 грудня 2020 року, по справі

за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля,

визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 2121, державний номер НОМЕР_1 , укладеного 2 червня 2011 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 шляхом видачі розписки та довіреності на право керування та розпорядження від імені власника, визнання за нею права власності на зазначений транспортний засіб та витребування його з чужого незаконного володіння.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 7 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

14 грудня 2020 року від представника відповідачів адвоката Гайдаржия А. В. надійшла заява про стягнення з позивачки ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, які поніс при розгляді справи один з відповідачів ОСОБА_4 на суму 13 500 грн.

Додатковим рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2020 року з ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_4 стягнуто 13 500 грн у рахунок витрат на правову допомогу.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що такі витрати понесені відповідачем та підтверджені належними доказами.

Не погодившись з додатковим рішення суду позивачка ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Біленський А. Г., просила його змінити, та зменшити суму витрат на правову допомогу до 6 156 грн, яка може бути стягнута з неї, як 10% від ціни позову, виходячи із усталеної судової практики, та співмірності понесених відповідачами витрат.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачами не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо ним не вирішено питання про судові витрати.

За змістом пункту 2 частини 1, частиною 8 статті 141 ЦПК України убачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У разі відмови у позову такі витрати покладаються на позивача.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Гайдаржиєм А. В., як представником відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , така заява зроблена у відповідності частини 8 статті 141 ЦПК України і протягом п`яти робочих днів подані відповідні документи (а.с.149-152, 169-172)

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як слідує із копії договору про надання професійної правничої допомоги від 20.07.2020, укладеним між представником адвокатського бюро «Гроно» адвокатом Гайдаржиєм А. В. та відповідачем ОСОБА_4 (а.с.171), на підставі домовленості між клієнтом та адвокатом визначено розмір гонорару останнього в сумі 13 500 грн, який складається із погодинної оплати в розмірі 1 000 грн за одну годину, та передбачає (у розділі 6 цього договору) погодинну тривалість дій адвоката, які він може виконувати в процесі розгляду справи: 4 години на підготовку позовної заяви, відзиву на позовну заяву, письмових пояснень тощо; 0,3 години на надання усних консультацій, тощо.

За квитанцією до ПКО від 20.07.2020 ОСОБА_4 сума в розмірі 13 500 грн сплачена на користь адвоката (а.с.172).

У відповідності до розрахунку витрат, складеного 11 грудня 2020 року Адвокатським бюро «Гроно», сума в розмірі 13 500 грн, що сплачена відповідачем ОСОБА_4 включає надання та тривалість таких послуг адвоката: аналіз позовної заяви та доданих до неї документів тривалістю 1 годину; дослідження судової практики та законодавства щодо предмету спору тривалістю 2 години; підготовка та подання відзиву на позовну заяву тривалістю 4 години; аналіз відповіді на відзив тривалістю 1 година; вивчення та аналіз апеляційної скарги на ухвалу суду та доданих до неї документів тривалістю 2 години, консультації з правових питань, що стосуються обставин справи 1 година; участь у судових засіданнях згідно протоколу судових засідань (а.с.172).

Згідно до матеріалів справи адвокат брав участь у судових засіданнях загальною тривалістю у 2 години 10 хвилин, де представляв інтереси не лише ОСОБА_4 , яким сплачена сума гонорару на користь представника, а і усіх інших відповідачів.

Отже, детальний опис дій, які повинен був виконати адвокат на підставі укладеного договору, та у їх відповідності розрахунок тривалості використаного часу, та понесених на підставі цього витрат, не відповідають умовам самого договору.

Так, вищенаведені дії адвоката, які включають аналіз позовної заяви та доданих до неї документів, дослідження судової практики та законодавства щодо предмету спору, входять до розрахунку тривалості підготовки та подання відзиву на позовну заяву тривалістю 4 години; а такі дії як аналіз відповіді на відзив, вивчення та аналіз апеляційної скарги на ухвалу суду та доданих до неї документів, не визначені у розділі 6 договору про надання правничої допомоги; тривалість консультацій з правових питань, що стосуються обставин справи, визначена в умовах договору як 0,3 години, замість зазначення у розрахунку тривалістю в 1 годину.

Таким чином, на переконання колегії суддів, за умовами договору адвокатом витрачено 4,3 години на надання правничої допомоги зі складення документів та проведення консультацій, що виходячи із суми погодинної оплати складає 4 300 грн, а з урахуванням безпосередньої участі адвоката у розгляді справи, що складає 2 100 грн, та представлення ним інтересів трьох відповідачів, можливо зробити висновок про надання ним правничих послуг у процесі безпосередньо ОСОБА_4 на суму 700 грн.

Таким чином, та з огляду на те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За висновком, викладеним ВП ВС у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року при розгляді нею справи № 755/9215/15-ц, визначено, що для цілей розподілу судових витрат судом враховується:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В той же час розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За такого, подаючи апеляційну скаргу на додаткове рішення суду, позивачка обґрунтовувала її неспівмірністю витрат, які стягнуті з неї на оплату послуг адвоката за наслідками розгляду справи, а саме: вартість таких витрат визначена як 21,93% від ціни позову, яка визначена нею в 61 560 грн; саме представництво адвокатом інтересів усіх відповідачів здійснювалося за економією процесуального часу в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів; а цивільна справа не відрізнялася складністю, а отже, розмір витрат є надмірним.

Тому вважала розмір витрат на правничу допомогу, який може бути покладено на неї, як позивачку, якій відмовлено у позові, в сумі 6 156 грн розумним та достатнім для компенсації іншій стороні.

За таких обставин, враховуючи наведені доводи, та аналізуючи зміст договору на професійну правничу допомогу, який укладено лише з одним із відповідачів, а також фактично витрачений адвокатом час на надання послуг, та дослідивши докази, надані представником відповідача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи в суді першої інстанції є неспівмірними із складністю справи та не пропорційні щодо предмета спору.

В апеляційній скарзі позивачкою наведені аргументи щодо неспівмірності таких витрат, які стягнуті з неї за додатковим рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів не може погодитися повністю з висновками суду першої інстанції щодо надання належних та допустимих доказів на підтвердження усіх витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, а також часу, витраченого на підготовку відзиву на позовну заяву та інших процесуальних документів, що з урахуванням складності та тривалості розгляду справи, а також визнанням позивачкою витрат у більшому розмірі, ніж враховано судом апеляційної інстанції, в цілому є підставою для зміни додаткового рішення суду у відповідності до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, та стягнення з позивачки на користь відповідача ОСОБА_4 6 156 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 367, 368, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

ПО С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Біленський Андрій Григорович, задовольнити.

Додаткове рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2020 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 6 156 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяті днів, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді С. Ю. Колосовський

О. В. Локтіонова