Справа № 372/2957/19
Провадження № 2-59/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Денисенко Ю.С.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки в якому просить в звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, заг. площею 265,3 м.кв., жилою площею 68,6 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, заг. площею 207,7 м.кв., жилою площею 57,9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,0797 га, кадастровий номер :05:028:0149, за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,0385 га, кадастровий номер :05:028:0147, за адресою: АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_1 , для задоволення вимог ТОВАРИСТВА ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПФБ КРЕДИТ» за кредитним договором № 29-2063/12 від 23.08.2012 в розмірі 4 500 000, 00 гри (чотири мільйони п`ятсот тисяч гривень 00 копійок) (тіло кредиту), визнати право ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПФБ КРЕДИТ» на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» з правом укладання ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПФБ КРЕДИТ» договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншими будь-якими особами - покупцями та надати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПФБ КРЕДИТ» всі повноваження продавця (в тому числі право отримання дублікатів правовстановлюючих документів, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримання будь-яких документів, довідок, витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно у підприємствах установах організаціях всіх форм власності, в тому числі, органах бюро технічної інвентаризації, Держкомзему, нотаріату, відповідній сільській раді, тощо), необхідні для здійснення такого продажу, за ціною не нижчою за ціну, визначену на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, обраним ГОП ФК «ГІФБ КРЕДИТ». Виселити всіх мешканців з житлових будинків, що с предметом іпотеки та знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позову зазначив, що між 23 серпня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Промислово-фінансовий банк» в подальшому перейменованим на приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «ІІФБ КРЕДИТ» та реорганізованим в Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ КРЕДИТ», скорочене найменування - ТОВ «ФК «ПФБ КРЕДИТ», від імені якого діяв громадянин України ОСОБА_2 на підставі нотаріальної довіреності, посвідченої 17.08.2012 року Мошковською Н.М., приватним нотаріусом Дніпропетровською міського нотаріального округу за реєстровим № 1895 був укладений договір іпотеки, посвідчений Мельник М.В.. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 3181. Предметом іпотеки відповідно до договору є житловий будинок, заг. площею 265,3 м.кв., жилою площею 68.6 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, заг. площею 207,7 м.кв., жилою площею 57.9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка площею 0,0797 га, кадастровий номер :05:028:0149, за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка площею 0,0385 га, кадастровий номер :05:028:0147. за адресою: АДРЕСА_3 . Наявність заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується заочним рішенням Шевченківського районною суду м. Києва від 19.01.2015 по справі № 761/9787/14-ц, що набрало законної сили, в розмірі 5 896 626,93 гри (п`ять мільйонів вісімсот дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять шість гривень 93 копійки), станом па 21.03.2014, з яких: 4 500 000.00 грн. - тіло кредиту. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань передбачених договором, позивач неодноразово намагався врегулювати спір в позасудовому порядку шляхом направлення відповідачу повідомлень про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, направленням вимог про усунення порушення зобов`язань шляхом сплати заборгованості за кредитним договором та інше, проте це не дало жодного результату, а тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Крім того просить стягнути з відповідача всі понесені судові витрат.

19.08.2019 року винесено ухвалу відповідно до якої позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без руху, позивачеві надано десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

27.11.2019 року винесено ухвалу про прийняти позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі. Призначено по справі підготовче судове засідання.

25.05.2020 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представника позивача - адвоката Юхно Кирила Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через мережу EasyCon).

06.11.2020 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представника позивача - адвоката Юхно Кирила Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через мережу EasyCon).

11.11.2020 року винесено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовити, закриття підготовчого провадження та призначення справу до судового розгляду по суті.

15.01.2021 року винесено ухвалу про часткове задоволення клопотання представника позивача - адвоката Юхно Кирила Олександровича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (через мережу EasyCon).

25.01.2021 року винесено ухвалу про відмову задоволенні клопотання представника позивача про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору та повернення судового збору. Відмову в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору відмовити.

04 лютого 2021 року винесено ухвалу про відмову задоволенні клопотання представника позивача про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору та повернення судового збору. Відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору відмовити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

23 серпня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Промислово-фінансовий банк» в подальшому перейменованим на приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «ІІФБ КРЕДИТ» та реорганізованим в Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ КРЕДИТ», скорочене найменування - ТОВ «ФК «ПФБ КРЕДИТ», від імені якого діяв громадянин України ОСОБА_2 на підставі нотаріальної довіреності, посвідченої 17.08.2012 року Мошковською Н.М., приватним нотаріусом Дніпропетровською міського нотаріального округу за реєстровим № 1895 був укладений договір іпотеки, посвідчений Мельник М.В.. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 3181.

Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки іпотекою забезпечується виконання Позичальником - ТОВ «СІНТЕЗ-ОЙЛ» (податковий помер 36962529) перед Іпотекодержателем зобов`язання, що випливає з Кредитною договору № 29-2063/12 від 23.08.2012 року, включаючи погашення основної суми боргу, сплату процентів, неустойки та будь-якого збільшення цієї суми, яке було передбачено Кредитним договором, а також зобов`язання щодо відшкодування збитків Іпотекодержателя, які можуть бути завдані порушенням Кредитною договору чи умов цього Договору, можливих витрат Іпотекодержателя, пов`язаних із пред`явленням вимог та зверненням стягнення на Предмет іпотеки та витрат на утримання, збереження та страхування даного Предмету іпотеки у межах вартості Предмету іпотеки.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 589 1 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2. Договору іпотеки є : житловий будинок, заг. площею 265,3 м.кв., жилою площею 68.6 м.кв.. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, заг. площею 207,7 м.кв., жилою площею 57.9 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка площею 0,0797 га, кадастровий номер :05:028:0149, за адресою: АДРЕСА_3 ; земельна ділянка площею 0,0385 га, кадастровий номер :05:028:0147. за адресою: АДРЕСА_3 .

Право власності предмету іпотеки підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно б/н, виданим Козинською селищною радою, Обухівського району. Київської області від 11.12.2007 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №35102689 від 08.08.2012 року житловий будинок, заг. площею 265,3 м.кв.; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно б/н, виданим Козинською селищною радою, Обухівського району, Київської області від 11.12.2007 року, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №35103204 від 08.08.2012 року житловий будинок, заг. площею 207,7 м.кв.); державним актом на право власності на земельну ділянку серії Я1І №596562 виданим на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1303 від 07.03.2007 року та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 99 Обухівським районним відділом земельних ресурсів від 24.05.2007 року земельна ділянка загальною площею 0.0385 га); державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №596563 виданим на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1303 від 07.03.2007 року та зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00 Обухівським районним відділом земельних ресурсів від 24.05.2007 року земельна ділянка загальною площею 0,0797 га.

Предмет іпотеки знаходиться в спільній сумісній власності подружжя. Дружиною відповідача - ОСОБА_3 під час укладання договору іпотеки надано нотаріально посвідчену згоду на іпотеку майна (згода посвідчена 17.08.2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мошковською Н.М. за реєстровим № 1897), про що зазначено у п.1.5. Договору іпотеки.

Відповідно до п. 6.1. Договору іпотеки сторони досягни згоди, що стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог іпотекодержателя, може здійснюватися з дотриманням процедури позасудового врегулювання за вибором Іпотекодержателя одним із способів передбачених п. п. 6.2., 6.3. цього Договору, про що Іпотекодержатель повідомляє Іпотекодавця Майнового поручителя у повідомленні, складеному відповідно до п.5.2. цього Договору.

Пунктом 6.2. Договору іпотеки, передбачено можливість задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом переходу до нього права власності на предмет іпотеки.

Пунктом 6.3. Договору іпотеки передбачено можливість задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі.

Згідно з п. 5.2. Договору іпотеки до початку звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю - Майновому поручителю письмову вимогу про усунення порушення. В письмовій вимозі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишиться без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі цього Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунешся порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання па підставі договору.

Починаючи з серпня 2013 року Кредитор неодноразово звертався до Відповідача з повідомленням про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання (вих. № 06-0759/13 від 02.08.2013 року), вимогою в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (вих. № 06-0831/13 під 15.08.2013). Проте, вказані звернення залишалися без відповіді, а вимоги Кредитора без задоволення.

19 травня 2014 року на адресу Відповідача вкотре було направлено Вимогу № 06- 0019/14 про усунення порушення зобов`язання в порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку» у тридцятиденний строк, шляхом сплати заборгованості за Кредитним договором, яка на момент пред`явлення вимоги складала 6 056 068.02 грн. У випадку не виконання цієї вимоги попереджалось про намір Кредитора здійснити заходи зі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимога була отримана Відповідачем 31.05.2014, що підтверджується відміткою в повідомленні про вручення поштовою відправлення. Однак у встановлений тридцятиденний строк заборгованість погашена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя.

Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд (ч. 4 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»).

15 серпня 2014 року Кредитором було направлено на адресу Відповідача повідомлення вих. № 16-0836/14 про продаж предмету іпотеки в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» Проте, жодної відповіді від Відповідача на адресу Кредитора у встановлений строк не надійшло.

Однією з підстав для здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку» є виконавчий напис нотаріуса.

У зв`язку з цим, 21.11.2014 за заявою Кредитора під 27.10.2014 вих. № 16-1139/14 приватним нотаріусом Кременчуцької міського нотаріального округу Прокопом O.E. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №3032, про звернення стягнення на вищевказане нерухоме майно Відповідача з метою задоволення грошових вимог Кредитори на суму 6 056 068.02 грн. (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч шістдесят вісім гривень 02 коп.), з яких: 4 500 000,00 грн. - тіло кредиту.

Вищевказаний виконавчий напис пред`явлено 01.12.2014 до виконання у Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, проте, в межах виконавчого провадження ВП № 45951233, вимоги Кредитора щодо стягнення на нерухоме майно реалізовані не були.

Повторно виконавчий напис було пред`явлено до виконання 18.07.2017, проте і в межах виконавчого провадження ВГІ № 54379127 вимоги Кредитора щодо стягнення на нерухоме майно реалізовані не були, у зв`язку з тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.01.2018 по справі № 200/13852/17 вищевказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

В подальшому Кредитором вживались інші заходи з метою позасудового задоволення своїх вимог на підставі договору (ст. 36 Закону України «Про іпотеку»). Так, Відповідачу неодноразово направлялись вимоги про усунення порушення зобов`язань в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вих. № 16-0232/17 від 22.03.2017, № 16-0955/17 від 10.10.2017, №16-0142/19 від 21.02.2019 за всіма відомими Кредитору адресами: АДРЕСА_4 (адреса реєстрації, що вказана в Договорі іпотеки); АДРЕСА_5 (адреса проживання, що вказувалась Відповідачем у його адміністративному позові по справі № 826/7561/16 Окружного адміністративного суду м. Києва, в якій Позивач залучався як третя особа.

Крім того, 07.07.2017 Відповідачу був направлений запит про фактичне місце проживання Іпотекодавця - Майнового поручителя - ОСОБА_1 , який був отриманим ним за адресою - АДРЕСА_4 , але відповіді на цей запит Відповідачем надано не було.

Вимога вих. № 16-0955/17 від 10.10.2017 додатково була направлена Відповідачу також через його представника по справі № 826/7561/16 Шахова Д.А. (отримана представником 01.11.2017). Проте, незважаючи на вищевикладене, всі вищевказані звернення Іпотекодержателя залишилися без відповіді, а вимога Іпотекодержателя (Кредитора) без задоволення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» та п. 3.9. Договору іпотеки Іпотекодавець - Майновий поручитель несе відповідальність перед Іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки максимальний розмір вимог Іпотекодержателя, які забезпечуються іпотекою складає 9 108 382,19 грн.

Наявність заборгованості за зобов`язанням, виконання якого забезпечено іпотекою, підтверджується Заочним рішенням Шевченківського районною суду м. Києва від 19.01.2015 по справі № 761/9787/14-ц, що набрало законної сили, в розмірі 5 896 626,93 грн (п`ять мільйонів вісімсот дев`яносто шість тисяч шістсот двадцять шість гривень 93 копійки), станом на 21.03.2014, з яких: 4 500 000.00 грн. тіло кредиту.

Крім тою, 21 жовтня 2015 року Господарським судом м. Києва винесено ухвалу про порушення справи про банкрутство ТОВ «СІНТЕЗ-ОЙЛ» за заявою Кредитора (ініціюючого кредитора), справа № 910/23635/15.

09 грудня 2015 року Господарським судом м. Києва по справі № 910/23635/15 визнано грошові вимоги Кредитора, в розмірі 5 902 716,93 грн. (зокрема, безспірні вимоги за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2015 по справі №761/9787/14- ц, що пред`являлися за Кредитним договором станом на 21.03.2014).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ні обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 258 Цивільного процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Таким чином, вищевказаними судовими рішеннями щодо Кредитора (Позивача) частково встановлено розмір заборгованості, яка має бути йому сплачена.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 1.1. Договору іпотеки іпотекою забезпечується виконання Позичальником ТОВ «СІНТЕЗ-ОЙЛ» перед Іпотекодержателем зобов`язання, що випливає з Кредитною договору, включаючи погашення основної суми боргу, сплату процентів, неустойки та будь-якого збільшення цієї суми, яке було передбачено Кредитним договором, а також зобов`язання щодо відшкодування збитків Іпотекодержателя, які можуть бути завдані порушенням Кредитного договору чи умов цього Договору, можливих витрат Іпотекодержателя, пов`язаних із пред`явленням вимог та зверненням стягнення на Предмет іпотеки та витрат на утримання, збереження та страхування даного Предмету іпотеки у межах вартості Предмету іпотеки.

З урахування вищевикладеного, та з огляду на п. 1.1. Договору іпотеки, станом на дату позовної заяви загальна заборгованість за зобов`язанням виконання якого забезпечено іпотекою складає 7 849 126,90 грн., в тому числі: 4 500 000, 00 грн.

З урахування того, що, крім вищевказаного Договору іпотеки, виконання зобов`язань за Кредитним договором забезпечено ще й договором іпотеки від 23.08.2012, посвідченим Мельник М.В., приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 3186, укладеним між Позивачем та громадянином України ОСОБА_2 , та з огляду на п. 1.1. Договору іпотеки, за рахунок предмету іпотеки мають бути задоволені вимоги на загальну суму 4 500 000,00 грн.

Частиною першою ст. 590 Цивільного кодексу України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 5.1. Договору іпотеки при настанні випадків, передбачених п.п.3.5, 3.6 Договору іпотеки, звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з розділом 6 Договору іпотеки. При цьому, п. 6.5. Договору іпотеки визначено, що визначені розділом 6 способи задоволення вимог Іпотекодержателя (позасудові) не перешкоджають Іпотекодержателю застосувати інші встановлені законом способи звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Відповідно до ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду визначаються спосіб реалізації предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» рішення суду може передбачати право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Вимоги Іпотекодержателя (Позивача) щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є пріоритетними. Будь-якої інформації щодо вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, у Іпотекодержателя немає.

Відповідно до ч. З ст. 109 Житлового кодексу Української PCP звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення с підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Нормами ч. З ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя.

Іпотекодержателю Відповідачем не повідомлялось про наявність укладених договорів найму (оренди) приміщення, що є предметом іпотеки, до моменту укладання Договору іпотеки. Згода на укладення договорів найму (оренди) приміщення після укладання Договору іпотеки Іпотекодержателем також не надавалась.

Частішою 3 статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі випести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок.

Як передбачено ст.ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом, як передбачено ст. 590 ЦК України.

Згідно ст.ст. 11, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання, майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання божником основного зобов`язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, за наявності договору іпотеки, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, іпотекодержатель, в даному випадку позивач ТОВ «ФК «ПФБ Кредит» за загальними нормами цивільного судочинства дійсно має право, у разі невиконання боржником своїх зобов`язань, звернути стягнення на передане в іпотеку майно.

Однак, при вирішенні спору суд зобов`язаний дотримуватись загальних засад цивільного судочинства, зокрема щодо диспозитивності та змагальності сторін.

Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

При пред`явленні позову представник позивача просив вирішити спір, що виник між сторонами про звернення стягнення на предмет іпотеки, а сам факт подання позовної заяви до суду свідчив про наявність спору, який переданий за ініціативою позивача на вирішення судом.

Як неодноразово визначалось у судових рішеннях судів вищих інстанцій вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, яка може вимагати виконання такого обов`язку від інших осіб.

Отже, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність, чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права, або відмовляє позивачу у захисті встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, але позивачем не доведено, яке його право порушено, а тому не встановивши, яке право порушено, суд не має право його захистити.

Як вбачається із матеріалів справи право позивача, на захист якого він звернувся до суду, фактично не оспорюється визначеним позовом відповідачем, позивач мав можливість користуватись і володіти спірним майном, оскільки спір між сторонами вирішено в позасудовому порядку, що вказує на відсутність порушеного або оспорюваного права. Інше позивачем не доведено, тому суд в межах розгляду цієї справи не встановив такого порушення права позивача, яке б підлягало судовому захисту.

Згідно ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Всупереч вимогам ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» суду не подано достатніх даних та належних і допустимих доказів обставин, які підлягають обов`язковому зазначенню у рішенні суду у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, суду не подано жодних доказів вартості предметів іпотеки станом на час звернення до суду або розгляду справи, в позовних вимогах не визначено вартість майна, що позбавляє суд об`єктивно оцінити співмірність та обґрунтованість позовних вимог банку, тому задоволення позову в межах наявних у справі доказів є неможливим.

Суд вважає, що позивач не довів наявність правових і фактичних підстав для захисту своїх прав саме у обраний позовом спосіб, з обставин справи не вбачається порушень прав чи законних інтересів позивача, які б були допущені саме відповідачем і які б підлягали судовому захисту.

Вирішуючи справу на засадах диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що за визначених позивачем правових підстав позову, які виявились неспроможними з огляду на фактичні обставини спору, задоволення позовних вимог у чинній редакції є неможливим.

Належно вмотивувати, обґрунтувати і конкретизувати позовні вимоги представник позивача в судовому засіданні не зміг,

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір на засадах змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, на підставі поданих сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на зібраних по справі і досліджених судом письмових доказах, не узгоджуються із чинним законодавством України, позивач всупереч вимогам ст.ст.12,13,81 ЦПК України не довів позовні вимоги, тому достатніх правових і фактичних підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 11, 16, 509, 514, 525, 526, 527, 530, 543, 572, 575, 589, 590, 629, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 11, 12, 24, 33, 36-40 Закону України «Про іпотеку», ст. 4 Закону України «Про заставу», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПФБ КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Кравченко