Справа №443/1314/20
Провадження №2/443/736/21
УХВАЛА

підготовчого засідання

17 грудня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

в процесі розгляду у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Новороздільської міської ради про усунення перешкод у прийнятті участі у вихованні дитини,

встановив:

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвоката Федькович Г.В. подала до суду заяву про стягнення в дохід державного бюджету з ОСОБА_1 штрафу за невиконання процесуальних обов`язків.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що у відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 у порядку, визначеному статтею 93 ЦПК України, просила ОСОБА_1 надати відповіді у формі заяви свідка на поставлені нею питання, однак станом на 16.12.2021 вона не отримала від ОСОБА_1 таких відповідей у встановленій формі.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності.

Відповідачка та її представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачки подала до суду заяву про проведення засідання за її відсутності.

Суд, вивчивши викладені у заяві аргументи та матеріали справи, доходить висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 143 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно з приписами пункту 1 частини 1 статті 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

За змістом частини 1 статті 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до вимоги частини 2 статті 93 ЦПК України, учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті.

Приписами частини 3 статті 93 ЦПК України передбачено, що відповіді на запитання подаються до суду учасником справи фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

З аналізу норм статті 93 ЦПК України вбачається, що в учасника справи наявний обов`язок надати відповіді окремо на кожне питання по суті, поставлені йому іншим учасником справи лише у разі, якщо такі питання ставляться позивачем (частина 2 статті 93 ЦПК України).

Водночас, суд зауважує, що учасники справи в силу приписів статті 43 ЦПК України мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

Таким чином, з огляду на приписи норм статей 43 і 93 ЦПК України суд зазначає, що відповідачка не позбавлена можливості отримати відповіді на поставлені нею питання у судовому засіданні, а позивач, у свою чергу, зобов`язаний надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться відповідачкою, також у судовому засіданні.

Також, суд звертає увагу на те, що ним не покладалося на позивача обов`язку вчинення певних процесуальних дій (у тому числі щодо надання відповідей на поставлені відповідачкою питання).

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до позивача заходу процесуального примусу у виді штрафу, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 43, 93, 148, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Федькович Г.В. про застосування до позивача ОСОБА_1 заходу процесуального примусу у виді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя А.І. Павлів