Провадження № 2/344/1866/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

секретаря судового засідання Горайської Ю.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

30.12.2020 позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2012 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Вона отримує мінімальну зарплату і несе всі витрати по утриманню та вихованню сина сама, розмір витрат на даний час в зв`язку з віком та забезпеченням необхідних життєвих потреб значно зросли і тому вона не в змозі одна забезпечувати потреби дитини. Відповідач працездатний, працює за кордоном та отримує до 1000 доларів в місяць.

Мінімальний розмір аліментів на даний час є значно вищий ніж той який стягується на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2013 року. Тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача рекомендований розмір аліментів на одну дитину в розмірі 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 2395 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття.

04.02.2021 ОСОБА_1 подав відзив на позов, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, вважає позов необгрунтованим та безпідставним.

Заперечує той факт, що ОСОБА_2 , вказує, що виховує сина сама, оскільки він приймає активну участь у виховані сина. Розуміє, що на даний час розмір аліментів у сумі 500 грн. є недостатнім для отримання дитини, але жодного разу у прохані не відмовляв позивачці щодо придбання: одягу, взуття, шкільного приладдя, дитячих іграшок, медикаментів, також сплачував усі послуги репетитора та відвідування різних гуртків. На медичному обліку дитина перебуває за його місцем проживання і відповідно: профщеплення, медобстеження, послуги стоматолога, витрати на лікування у разі хвороби несе сам. На всіх канікулах і вихідних дитина проживає разом з ним, і забезпечую всім необхідним.

Він офіційно не працює, підзаробляє підсобними роботами, має на утримані малолітнього сина (5 років) і дружину, яка перебуває у декретній відпустці, і її дочку яка навчається в медичному коледжі. І просить відмовити аліменти в сумі 2 395 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву за змістом якої просила справу розглядати без її участі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився на збільшення розміру аліментів в сумі 1200 грн.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 16 вересня 2010 року (а.с.4), ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2013 року судом присуджено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в сумі по 500 (п`ятсот) грн. щомісячно на дитину, до досягнення нею повноліття.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2012 року (а.с. 8).

04.02.2021 через канцелярію суду ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позову про зміну розміру аліментів у сумі 2 395 гри, а в судовому засіданні зазначає, що може сплачувати аліменти в сумі 1200 гривень.

Зі змісту наданому суду відзиву вбачається, що відповідач бере активну участь у виховані сина, забезпечує його інші витрати.

Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В поданій до суду заяві позивач просить розмір аліментів змінити з розміру 500 грн. на розмір 2 395 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, розмір аліментів є незначним, не задовольняє мінімальних потреб дитини, у зв`язку із віком та забезпеченням необхідних життєвих потреб значно зросли і в даний час не взмозі одна забезпечити матеріальні потреби, оскільки отримує мінімальну зарплату.

Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів змінилися відповідні обставини (вік дитини, рівень її потреб, економічна ситуація в державі тощо), як і змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

Крім того, як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

За вказаний період часу неповнолітня дитина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 виріс, змінилися його потреби в розвитку, харчуванні, побуті, коштів, які позивач отримує по догляду за дитиною не вистачає на його належне утримання.

Крім того, згідно економічних показників в Україні з 2013 року підвищився рівень цін на продукти харчування та комунальні послуги.

Крім того, як встановлено судом, що відповідач, ОСОБА_1 є офіційно безробітнім, підзаробляє підсобними роботами, має на утримані малолітнього сина (5 років) і дружину, яка перебуває у декретній відпустці, і її дочку яка навчається в медичному коледжі і проживає разом з ними.

Враховуючи зазначене, суд визнає за необхідне та достатнє збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1 400 грн. на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Докази, які б спростовували вищезазначений висновок суду щодо збільшення розміру аліментів, або докази неможливості відповідача оплачувати аліменти у більшому розмірі в матеріалах справи відсутні, а судом таких обставин не встановлено.

Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня 2618 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує вік сторін та дітей, потреби дітей щодо належного утримання.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що батьки дитини повинні забезпечити її утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму, встановленого для певного віку дитини, як мінімальної гарантії для збереження її здоров`я та розвитку. При цьому кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки обов`язок щодо утримання дітей покладений на обох батьків.

Одночасно мінімальним рекомендованим розміром аліментів є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за умови достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про доцільність стягування з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 у збільшеному розмірі, а саме в розмірі 1 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково: стягувати з ОСОБА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , на неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1 400,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 908 гривень судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2013 року по справі № 344/19337/2012 провадження № 2/344/207013 та стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1 400 (одної тисячі чотириста) гривень щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів по виконавчому листу, виданого згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2013 року по справі № 344/19337/2012, провадження № 2/344/2070/13.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 908 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони :

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 24.02.2021.

Суддя Кіндратишин Л.Р.