Справа № 761/8760/21
Провадження № 2/761/6914/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), згідно з яким, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 12.08.2021року, просила суд стягнути з останнього на свою користь додаткові витрати на освіту у твердій грошовій сумі у розмірі 182 700,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що витратила 110 700,00 грн. на навчання спільного з відповідачем сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приватній школі PRIVATE SCHOOL OF SECONDARY GENERAL EDUCATION «IT STEP SCHOOL KYIV». Окрім того, зазначає, що в 2021-2020 році вартість навчання складатиме 254 700,00 грн. на рік. В той же час, відповідач відмовляється брати участь в оплаті навчання сина, хоча має таку можливість.

Ухвалою від 26.07.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копія ухвали від 26.07.2021 була направлена судом за адресою реєстрації відповідача, однак, конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

В свою чергу, в розумінні положень ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вказана ухвала вважається доставленою відповідачу.

За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 4.2. Договору про навчання у школі №851000486 від 08.12.2020, укладеного між Приватним закладом загальної середньої освіти «АЙ ТІ СТЕП СКУЛ КИЇВ» та позивачем, замовник зобов`язується внести авансовий платіж у розмірі 25 900,00 грн. протягом трьох робочих днів після укладення договору, а решту платежів - відповідно до Додатку 1 до цього Договору.

Також, відповідно до п. 7.4. Договору про навчання у школі №851000486 від 08.12.2020, без наявності оплати за навчання за наступний період Здобувач освіти не може бути допущеним до занять у школі. Це недопущення відбувається без додаткового попередження.

В той же час, у відповідності до п. 2.1. Додатку №1 до Договору №851000486 від 08.12.2020, вартість послуг при оплаті за рік в 2020-2021 навчальному році є договірною і складає 110 700,00 грн.

Також, відповідно до п. 4.1. Договору про навчання у школі №851000802 від 01.09.2021, загальна вартість освітніх послуг за 2021/2022 навчальний рік становить 254 700,00 грн.

Згідно з п. 2.1. Додатку №1 до Договору №851000802 від 01.09.2021, вартість послуг при оплаті за рік в 2021-2022 навчальному році є договірною і складає 254 700,00 грн.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 та яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як вказано у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі №749/106/17, положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку витрат на лікування. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Встановлено, що позивачем було понесено додаткові втрати на освіту сина за 2020 рік 110 700,00 грн. та 2021 рік частково понесено та до 01.04.2022 буде загалом сплачено 254 700,00 грн.

Таким чином, виключно позивачем було сплачено та сплачується вартість навчання спільного з відповідачем сина, в той же час, матеріали справи свідчать про те, що відповідач фінансово спроможний надавати грошові кошти на додаткові витрати на утримання дитини, а тому суд прийшов до висновку, що половина від суми: 365 400,00 грн. повинна бути стягнута з відповідача.

Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи, що позивачем підтверджено понесення нею додаткових витрат на дитину, пов`язаних з навчанням на суму 182 700,00 грн., враховуючи обов`язок обох батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, матеріальне становище позивача та відповідача, даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 13, 81, 141, 211, 223, 258-259, 268, 272-273, 354-355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 182 700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: