Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4219/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді Рішко Г.І., секретар судового засідання - Стрижак О.М., за участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боржавської сільської ради Виноградівського району про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Боржавської сільської ради Виноградівського району про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 1984 року позивачка постійно здійснювала догляд за ОСОБА_3 , колишньою мешканкою АДРЕСА_1 , яка через похилий вік та відсутність родичів потребувала постійної турботи та піклування. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і заповіту не залишила. На протязі багатьох років і на даний час позивачка проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , який рахується за померлою ОСОБА_3 , утримує його, сплачує комунальні платежі та інші витрати пов`язані з утриманням в належному стані майна. Позивачка вказує, що реалізація нею спадкових прав унеможливлюється відсутністю родинних зв`язків з померлою, у зв`язку з чим вона просить в судому порядку встановити факт її проживання однією сім`єю з 1984 року з ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та просили суд такі задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Боржавської сільської ради Виноградівського району про день, час та місце розгляду справи будучи повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що не заперечує проти задоволення вимог позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , суду показала, що є далекою родичкою ОСОБА_3 і за нею багато років вела догляд позивачка ОСОБА_1 , яка після смерті ОСОБА_3 провела її поховання та більше десяти років проживає і здійснює догляд за будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_5 , суду показала, що як сусідці позивачки ОСОБА_1 їй відомо, що позивачка дійсно більше десяти років проживає в будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , вела догляд за ОСОБА_3 , оскільки остання дітей та інших родичів не мала і через похилий вік потребувала сторонньої допомоги.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що стверджується листом Виноградівського РВ ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 04.12.2020 року за № 1502/22.3-26.

Останнім місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Боржавської сільської ради Виноградівського району від 24.09.2020 року за № 357.

Разом з ОСОБА_3 за вказаною адресою проживала позивачка ОСОБА_1 , яка вела догляд за померлою, що стверджується довідкою Боржавської сільської ради Виноградівського району за № 398.

Згідно погосподарської книги № 7, особовий рахунок № НОМЕР_1 , за ОСОБА_3 рахується житловий будинок в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Боржавської сільської ради Виноградівського району від 01.10.2020 року за № 373.

Технічна інвентаризація житлового будинку проведена.

Згідно довідки КП «Виноградівське районне БТІ» № 981 від 23.10.2020 року житловий будинок в АДРЕСА_1 , будівництвом завершений, вартість його станом на жовтень 2020 року становить 34994 грн. Згідно архівних даних КП «Виноградівське районне БТІ» станом на 01.01.2013 рок правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні.

Правонаступників ОСОБА_3 немає.

Не дивлячись на те, що позивачка вела догляд за померлою ОСОБА_3 , вона не може оформити право власності на спадковий житловий будинок через нотаріальну контору, так як між нею та ОСОБА_3 відсутній родинний зв`язок. У зв`язку з цим позивачка звернулася до суду за визнанням свого права.

Відповідно до ч.1 ст.6 ЦК України 1963 року та ст.16 ЦК України 2003 року визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Відповідно до п.11 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю.

Відповідно до п.п.13, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка вже понад десять років безперервно проживає та добросовісно володіє житловим будинком в АДРЕСА_1 , тому, відповідно до положень ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України вважається такою, що в порядку набувальної давності набула право власності на вказаний житловий будинок, належний ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення складено 22.02.2021 року.

ГоловуючийГ. І. Рішко