МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-з/521/432/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши заяву Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі: Одеської міської ради до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецький Олександр Сергійович, державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Мельник Тетяна Іванівна про скасування рішень державних реєстраторів, реєстрацій змін до права власності на нерухоме майно, реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом приведення об`єкту до попереднього стану,

встановила:

У грудні 2021 року Одеська обласна прокуратура, яка діє в інтересах держави в особі: Одеської міської радизвернулася до суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецький О.С., державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Мельник Т.І. про скасування рішень державних реєстраторів, реєстрацій змін до права власності на нерухоме майно, реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом приведення об`єкту до попереднього стану,

17 грудня 2021 року позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просив суд накласти арешт на Ѕ частину нежитлової будівлі за реєстраційним №01, загальною площею 369,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №994 та накласти арешт на Ѕ частину нежитлової будівлі за реєстраційним №01, загальною площею 369,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №992.

В обґрунтування заяви зазначав, що предметом позову є нежитлова будівля за реєстраційним №01, загальною площею 369,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , самочинну реконструкцію якої було проведено за рахунок земельної ділянки комунальної власності Одеської міської ради, яка ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у власність або користування не надавалась

Зазначав, що державний реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецьким О.С. на підставі технічного паспорту та довідки, виданих 28 вересня 2020 року ФОП ОСОБА_3 , прийнято рішення №54310561 від 29 вересня 2020 року про внесення змін до записів про право власності №38055823 та №38055746 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним №01, внаслідок чого змінено об`єкт нерухомості: з «будівля прийомного пункту, об`єкт нерухомості» на «нежитлова будівля, об`єкт нерухомості» та внесено зміни щодо площі об`єкту, а саме: загальну площу об`єкту збільшено з 49,6 кв.м. до 170 кв.м.

Крім того, в реєстрі дозвільних документів на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за № ОД65 від 16 листопада 2020 року зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт та за №ОД97 від 10 серпня 2021 року декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до яких здійснено реконструкцію об`єкту нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів.

Разом з тим, державний реєстратором Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Мельник Т.І. на підставі декларації про готовність до експлуатації та технічного паспорту, виданого 13 серпня 2021 року ТОВ «Ренійське БТІ», прийнято рішення №59952991 від 20 серпня 2021 року про внесення змін до записів про право власності №38055823 та №38055746 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним №01, внаслідок чого внесено зміни щодо площі об`єкту, а сам: загальну площу об`єкту збільшено зі 170 кв.м. до 369 кв.м.

Вказував, що з урахуванням того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 незаконно, без отримання документів, що дають право на їх виконання, та без введення в експлуатацію, спочатку збільшено площу нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 з 49,6 кв.м. до 170 кв.м., а у подальшому до повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД65 від 16 листопада 2020 року та декларацію про готовність до експлуатації об`єкта №ОД97 від 10 серпня 2021 року внесено завідомо недостовірні дані щодо документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а саме зазначено, що таки документ не вказується у зв`язку з реконструкцією без зміни розмірів фундаментів, у плані, що не відповідає дійсності, оскільки роботи фактично проведені на земельній ділянці комунальної власності, що не була відведена для цієї мети, внаслідок чого збільшено площу забудови земельної ділянки з 49,6 кв.м. до 200.96 (193) кв.м., рішення державних реєстраторів про внесення змін до права власності та проведені на їх підставі державні реєстрації підлягають скасуванню з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стверджував, що, наявність у відповідачів зареєстрованого та належним чином посвідче6ного права власності на спірне майно, робить можливим відчуження вказаного об`єкту нерухомості на користь третіх осіб.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову подана для забезпечення позовних вимог Одеської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, предметом яких є нежитлова будівля за реєстраційним №01, загальною площею 369,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , самочинну реконструкцію якої було проведено за рахунок земельної ділянки комунальної власності Одеської міської ради, яка станом на час звернення позивача до суду належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тобто спору, який розглядається за правилами позовного провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України суд залежно від обставин справи може забезпечити позов повністю або частково.

Судом встановлено, що на даний час між сторонами по справі існує спірпро скасування рішень державних реєстраторів, реєстрацій змін до права власності на нерухоме майно, реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом приведення об`єкту до попереднього стану.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Отже, суд вважає, що підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК) відсутні та зустрічне забезпечення не підлягає застосуванню.

За таких обставин, суд вважає, що заява Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частину нежитлової будівлі за реєстраційним №01, загальною площею 369,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №994 та на Ѕ частину нежитлової будівлі за реєстраційним №01, загальною площею 369,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №992, підлягає задоволенню, оскільки таке забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Заяву Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Одеської обласної прокуратури, яка діє в інтересах держави в особі: Одеської міської ради до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Турецький Олександр Сергійович, державний реєстратор Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області Мельник Тетяна Іванівна про скасування рішень державних реєстраторів, реєстрацій змін до права власності на нерухоме майно, реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, шляхом приведення об`єкту до попереднього стану задовольнити.

Накласти арешт на квартиру Ѕ частину нежитлової будівлі за реєстраційним №01, загальною площею 369,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №994.

Накласти арешт на квартиру Ѕ частину нежитлової будівлі за реєстраційним №01, загальною площею 369,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №992.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання, та сторонам у справі для відома та виконання.

Уповноважити представника Одеської обласної прокуратури, за умови наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.М. Сегеда

20.12.21