Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., секретар судового засідання Дудка Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Василівської міської ради Запорізької області, третя особа - приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Кириченко Вікторія Вікторівна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . При житті ОСОБА_4 право власності на вищевказаний будинок не оформив. Крім позивача ОСОБА_1 є інші спадкоємці, дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_5 , та син ОСОБА_3 , які відмовилися від спадщини. 28.10.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року закрито підготовче провадження та цивільну справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Луценко С.М. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача та позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Представник відповідача Василівської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, вимоги зазначені в позовній заяві залишають на розсуд суду.

Представник третьої особи приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Кириченко В.В. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, але надала суду копію спадкової справи № 104/2020 заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не з`явилися у судове засідання.

У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 41 рік помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.04.2017 року виданим повторно Виконавчим комітетом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.10.1986 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько записаний як « ОСОБА_4 », мати записана як « ОСОБА_2 » (а.с.7).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до спадкової справи №104/2020 від 05.10.2020 року, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 , який 05 жовтня 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Кириченко В.В. з заявою про прийняття спадщини за законом, а також дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_5 , та син ОСОБА_3 , які відмовилися від спадщини (а.с.50-53).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації

та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до дублікату Договору купівлі-продажу на житловий будинок, посвідченого Лугівською сільською радою Василівського району Запорізької області 31.10.2019 року за р.№-31, ОСОБА_4 купив у ОСОБА_6 , жилий будинок, АДРЕСА_2 , житлова площа якого становить п`ятдесят кв.метрів, глинобитний, покритий шифером, розташований на присадибній ділянці колгоспу «Восток» (а.с.20).

Згідно рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті Запорізької області від 20 грудня 1990 року №250, та архівного витягу (додатку №1) до нього (а.с.18, 19), вирішено питання про оформлення права власності за ОСОБА_4 на житловий будинок

АДРЕСА_1 з видачею свідоцтва про право власності, обов`язок видачі поклався, в тому числі на Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації. Однак це рішення в частині видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право власності виконано не було.

Відповідно до довідки №770 від 11.11.2020 року виданої виконкомом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, згідно земельної книги від 15 жовтня 1988 року земельна ділянка розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно протоколу №2 від 25 квітня 1985 року належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №21 від 20.06.2002 року (а.с.13).

Відповідно до довідки №771 від 11.11.2020 року виданої виконкомом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, місце проживання ОСОБА_4 (власника житлового будинку), було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 1984 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлим ОСОБА_4 за його життя у виконкомі Верхньокриничанської сільської ради, останній мав вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року), право власності на який переходить в порядку спадкування.

Відповідно до довідки №210 від 14.04.2020 року виданої виконкомом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, місце проживання ОСОБА_4 , було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 1984 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом з ним за вищевказаною адресою на день смерті були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , 1963 року народження, син ОСОБА_1 , 1986 року народження, син ОСОБА_3 , 1993 року народження (а.с.11).

Відповідно до довідки №693 від 06.10.2020 року виданої виконкомом Верхньокриничанської сільської ради Василівського району Запорізької області, про те, що в користуванні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться земельна ділянка розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.12).

Відповідно до довідки №314 від 05.05.2020 року виданої РКП «Василівським бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.16).

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Кириченко В.В. від 28 жовтня 2020 року (а.с.10), якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який проживав у АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав на праві власності померлому ОСОБА_4 , після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_1 , який єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті

ОСОБА_4 , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, інші спадкоємці першої черги відмовилися від прийняття спадщини, проте відсутність правовстановлюючих документів на будинок унеможливлює отримання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Василівської міської ради Запорізької області, третя особа - приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Кириченко Вікторія Вікторівна, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова