ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року

м. Черкаси

справа № 712/8532/21 провадження № 22-ц/821/2121/21 категорія 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Єльцов В.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Виконавчий комітет Черкаської міської ради

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

04 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона звернулась до відповідача з запитом про надання публічної інформації.

Запитувалася публічна інформація про наявність на території м. Черкаси вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, на які ще не виданий дозвіл на розробку технічної документації (з зазначенням перехресть вулиць).

Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року у справі № 580/4575/20 визнано протиправними дії відповідача щодо ненадання позивачці інформації на запит від 12 вересня 2020 року. Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради надати ОСОБА_1 повну інформацію, що запитувалася згідно із запитом на отримання публічної інформації від 12 вересня 2020 року (вх. від 14 вересня 2020 року № 9331-2).

Протиправними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких позивач зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення її прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у неї негативні емоції, внаслідок чого погане самопочуття, пригнічений настрій.

Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Також, завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що мені довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Позивачу притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду її запиту порушило її законні права, сприймалося нею, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено її стан душевної рівноваги, для відновлення якого позивачу доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, вона була позбавлена можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою.

Крім того, позивачу доводилося додатково дисциплінувати себе, доводилося витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на її фізичному та моральному стані, через що вона не встигала закінчити як повсякденну роботу, зокрема побутову. Гострота цих переживань посилюється тим, що в неї загострене почуття. Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені її нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, з яким вона змушена додатково пояснювати чому стала менш привітною, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам та ін.

Також позивач є інвалідом II групи. Відповідно до висновку у МСЕК їй протипоказано фізичні та психоемоційні навантаження.

Також позивач хворіє на не виліковну хворобу Паркінсона, що підтверджується виписним епікризом № 4348. Моральну шкоду позивач оцінює в 42 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

Стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що під час судового розгляду було встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року, яке залишене в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2020 року, встановлено неправомірність дій виконавчого комітету Черкаської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради щодо ненадання ОСОБА_2 повної інформації на її запит.

Отже, судовим рішенням встановлено наявність неправомірних дій з боку відповідача, що в свою чергує дає підстави для вирішення питання про стягнення моральної шкоди.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 42 000 грн. є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала позивачка, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості, тому позовні вимоги з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності було задоволено частково на суму 1 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі виконавчий комітет Черкаської міської ради просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2021 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна мотивована тим, що під час розгляду справи судом неправильно було застосовано норми матеріального права та не було встановлено наявність винних та протиправних дій відповідача в заподіянні шкоди позивачу. Врахувавши висновки Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/4575/20, суд не врахував, що вони не є «преюдиціальними фактами», а є «оцінкою іншим судом обставин справи».

Крім того, зазначено, що інформація про вільні земельні ділянки, щодо яких позивачем був направлений запит про отримання публічної інформації, є частиною відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, тому ОСОБА_1 могла самостійно отримати таку інформацію з кадастру, оскільки доступ до нього є необмежений.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд не звернув увагу, що позивачка не надала будь-яких доказів дійсного заподіяння моральної шкоди та душевних страждань, а тому відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 грн. є безпідставним і рішення про стягнення такої шкоди підлягає до скасування.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу положень ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Судом першої інстанції було встановлено і дану обставину сторони не спростували, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2020 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 і визнано протиправними дії виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо ненадання їй публічної інформації за запитом від 12 вересня 2020 року.

Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит від 12 вересня 2020 року (вх. від 14 вересня 2020 року № 9331-2) ОСОБА_1 про надання публічної інформації та надати повну, точну і достовірну інформацію на цей запит відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року, яке залишене в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2020 року, встановлено неправомірність дій виконавчого комітету Черкаської міської ради та Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 повної інформації на запит від 10 січня 2020 року.

Отже, районний суд правомірно встановив, що судовим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду встановлено наявність неправомірних дій з боку відповідача, що в свою чергує дає підстави для вирішення питання про стягнення моральної шкоди.

Крім того, вказаними рішеннями судів встановлено наявність факту вини відповідача, заподіяної позивачу своєю бездіяльністю.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно виходив з того, що встановивши факт заподіяння позивачу моральної шкоди, підставою якої є встановлена рішенням адміністративного суду бездіяльність відповідача, достатньою та справедливою для компенсації моральних страждань буде грошова сума 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача є безпідставними та спростовуються вищевказаними обставинами. Крім того, доводи в частині того, що позивач могла сама довідатися потрібну інформацію із Державного земельного кадастру ніяк не спростовують неправомірність дій щодо ненадання відповіді на публічну інформацію згідно запиту.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року).

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Враховуючи конкретні обставини справи, характер спірних правовідносин, тривалість моральних страждань позивача у зв`язку з необхідністю докладення додаткових зусиль для доведення своїх вимог щодо розгляду його звернень, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що відшкодування моральних збитків повинно бути визначено у грошовому виразі.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2021 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

В.О. Єльцов