Справа № 490/1288/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

22 лютого 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.05.2017 року та 30.06.2017 року, ухваленим у цивільній справі № 490/4123/16-ц.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддіми від 18 лютого 2021 року для розгляду цієї справи визначено суддю Саламатіна О.В.

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору у даній справі є правомірність дій судді Центрального районного суду міста Миколаєва під час розгляду справи №490/4123/16-ц.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07. 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З численної практики Європейського суду з прав людини (у справах "Хаушильд проти Данії", "Фей проти Австрії", "Фей проти Австрії", "Бочан проти України" та інших) слідує, що суддя повинен бути відведений від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Кодексу суддівської етики, затверджений XI (черговий) з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, а саме його статтею 15 визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Приписами пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші (аніж визначені у пунктах 1-4 цієї частини) обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Із наведеного вище слідує, що у даному випадку існують обставини, які унеможливлюють об`єктивний та неупереджений розгляд даної справи, адже вимоги позову стосуються рішення, що було ухвалено у складі одного із суддів Центрального районного суду м. Миколаєва.

За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у учасників судового розгляду та будь-якого іншого стороннього спостерігача в об`єктивності та упередженості судді Саламатіна О.В. при розгляді вищевказаної справи, вважаю неможливим здійснювати її розгляд. У зв`язку із цим вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від її розгляду.

Дану справу слід передати для повторного автоматичного розподілу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 39, 40, 258-260, 261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відвести суддю Саламатіна О.В. від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Саламатін