Дата документу 13.12.2021
Справа № 320/9994/18
Провадження №2-п/937/50/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» грудня 2021 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

секретаря судового засідання Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року по цивільній справі № 320/9994/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Громадянка ОСОБА_1 звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року по цивільній справі № 320/9994/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 20 березня 2019 року по справі № 320/9994/18 було винесено заочне рішення, яким частково задоволено позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору б/н від 04 липня 2012 року. Зазначеним рішенням з ОСОБА_1 на користь позивача було стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором в розмірі 40895, 87 грн., яка складається з 8941, 34 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 18 514, 30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13440, 23 грн. - заборгованість за пенею. Цим же рішенням з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» стягнуто витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. 00 коп. ОСОБА_1 вважає, що заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 20 березня 2019 року по справі № 320/9994/18 підлягає перегляду та скасуванню з наступних підстав. 20 березня 2019 року ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні не зі своєї вини, а з підстав того, що взагалі не знала про наявність в проваджені Мелітопольського міськрайонного суду зазначеної цивільної справи. ОСОБА_1 ніколи не отримувала ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду про відкриття провадження по справі № 320/9994/18, не отримувала позовну заяву, а також всі додатки до неї. Крім того, не отримувала жодної судової повістки про призначення справи до розгляду, а про існування заочного рішення їй стало відомо 11.06.2021 коли вона побачила своє прізвище у Єдиному реєстрі боржників та дізналася про наявність виконавчого провадження в Мелітопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро). ОСОБА_1 одразу через адвокатський запит 11.06.2021 звернулась до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) щодо надання інформації на підставі якого виконавчого документу відносно неї були внесені відомості до Єдиного реєстру боржників. Та на підставі чого відкрите виконавче провадження яке значиться у реєстрі № 59537312 про стягнення з ОСОБА_1 коштів. 14.06.2021 була отримана відповідь головного державного виконавця Пономаренко В.Ю. за № 18-28-38/3969 згідно якої ОСОБА_1 було роз`яснено, що виконавче провадження № 59537312 перебувало на виконанні у Мелітопольському міськрайонному відділі ДВС з примусового виконання виконавчого листа № 320/9994/18, виданого 25.04.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 42657, 87 грн. На теперішній час виконавчий документ було повернуто стягувачу 26.09.2019. Копію виконавчого документу не мають можливості надати, так як він наразі не міститься у матеріалах архівного виконавчого провадження. В той же день. 14.06.2021, ОСОБА_1 звернулася до суду щодо надання їй копії рішення по справі № 320/9994/18, яку тримала «16» червня 2021 року. В зв`язку з цим вона вважає, що має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Внаслідок зазначених обставин ОСОБА_1 не мала можливості бути присутньою на судових засіданнях у період розгляду справи, зазначені обставини встали також на перешкоді отримання своєчасної належної правової допомоги щодо вирішення наявного спору (такі обставини пояснюються відсутністю у ОСОБА_1 юридичної освіти та досвіду складання відповідних процесуальних документів). Крім того, ОСОБА_1 була позбавлена права надати відзив на позовну заяву та пояснення по суті спору, щодо допущених порушеннях з боку позивача (Банку) при здійсненні розрахунку заборгованості та зловживаннях Банку. ОСОБА_1 не змогла взяти участь особисто чи через представника у судовому розгляді, була позбавлена свого законного права на захист своїх цивільних прав та інтересів в суді під час вирішення даної цивільної справи. ОСОБА_1 не змогла скористатися правами наданими їй ст. 43, 49 ЦПК України. Також ОСОБА_1 була позбавлена надати суду відзив на позовну заяву. ОСОБА_1 вважає, що подання відзиву на позовну заяву істотно б вплинуло на розгул справи по суті. Дійсно 04.07.2012 ОСОБА_1 підписала Анкету Заяву, згідно якої отримала кредит у позивача у вигляді встановленого лімітного кредиту на картковий рахунок. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення боргу за кредитним договором просив в тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку ОСОБА_1 фактично отримала в борг, як позичальник), стягнутих з неї складові його повної вартості, зокрема проценти за користування кредитними коштами та пеню. Аналізуючи надані банком документи, просить суд звернути увагу на те, що Анкета-заява позичальника не містить будь-яких умов кредитного договору, не визначає штрафних санкцій. Надані банком примірники Умов і Правил надання банківських послу та Витяг з Тарифів не містять підпису позичальника. Також відсутні відомості, що саме з цими Умовами і Правилами та Тарифами ОСОБА_1 погодилася на час підписання Анкети-заяви та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. І тому до таких правовідносин неможливо застосувати ч. 1 ст. 634 ЦК України. Отже, враховуючи, що банком не ознайомлено ОСОБА_1 з порядком нарахування та розміром пені, розміром відсотків, які у відповідності до ст. 625 ЦК України підлягають стягненню з боржника і заявлена до стягнення сума пені є частиною кредитного договору, умови якого ОСОБА_1 розуміла і з якими погодилася, позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню та процентів за користування кредиту не підлягають. Крім того, ОСОБА_1 не згодна з тілом заборгованості за кредитом, оскільки вважає, що вся сума заборгованості нею погашена у добровільному порядку. Наданий суду розрахунок заборгованості не є належним доказом. Також ОСОБА_1 була позбавлена права заявити клопотання щодо призначення судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за спірним кредитним договором. ОСОБА_1 вважає, що все вищезазначене призвело до хибного висновку суду щодо стягнення з ОСОБА_1 зазначених в спірному заочному рішенні сум заборгованості. Таким чином вважає, що вона не була присутня у судовому засіданні з поважних причин, а наданий суду відзив та ті докази на які ОСОБА_1 посилається у своєї заяві мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці обставини у своєї сукупності на підставі ч.1 ст. 288 Ц1ІК України дають підстави для скасування заочною рішення. Відповідно до статті 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явились у судове засідання направляється копія заочного рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення. Проте зазначене рішення ОСОБА_1 судом не надсилалося, його вона отримала лише 16 червня 2021 року. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не буди вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. В зв`язку з отриманням рішення лише 16 червня 2021 року вважає, що має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. На підставі наведеного вище ОСОБА_1 вважає, що заочне рішення підлягає скасуванню для реалізації її права наданого процесуальним законодавством України, яке охороняється Конституцією України та положеннями Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка ратифікована Україною, що надає право людині на справедливий судовий розгляд і законний захист прав.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Яцуренко О.А. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, заяву про перегляд заочного рішення суду підтримують та просять її задовольнити.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважні причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, повно, всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд своєю ухвалою може скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 288 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року у справі № 320/9994/18 позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 04 липня 2012 року в розмірі 40 895, 87 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн., а всього 42 657, 87 грн./а.с.72-74/.

Зі змісту рішення вбачається, що відповідач ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 13.02.2019 та 20.03.2019 не з`явилась з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду повернулися поштові конверти з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Згідно відповіді відділу реєстрації місця проживання Департаменту реєстраційних послуг виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 11.12.2018 № 7773, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.37/.

Разом із цим із заяви про перегляд заочного рішення та доданих до неї матеріалів, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримала повний текст рішення 16 червня 2021 року.

Крім того, далі по тексту заяви остання зазначає, що їй не було відомо про розгляд справи та винесення рішення, а також те, що з текстом судового рішення ознайомлена лише 16.06.2021.

Судом встановлено, що відповідачем строк подання заяви про перегляд заочного рішення пропущений. ОСОБА_1 просить поновити їй пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та прийняти її до розгляду.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації про стягнення заборгованості, а також, в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично незгодою з винесеним рішенням по суті.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287-288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року по цивільній справі № 320/9994/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, однак відповідач вправі оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду або шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Вказаний строк обраховується з дати винесення вказаної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Л.В.Колодіна