Справа № 336/4061/20
Пр. № 2 /336/341/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно.

В позові в обґрунтування своїх вимог зазначила, що є донькою і спадкоємцем першої черги за законом за законом ОСОБА_3 , смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя спадкодавцеві належало право власності на будинок АДРЕСА_1 , який він успадкував після смерті свого батька діда позивача ОСОБА_4 , чия смерть сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки на момент її відкриття позивач постійно проживала, хоча й без реєстрації, разом із спадкодавцем в спірному будинку. Після смерті батька вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, проте її звернення увінчалось винесенням постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії через пропуск строку для прийняття спадщини та відсутність доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

У зв`язку з викладеним просить встановити факт її постійного проживання разом із батьком на момент його смерті, а також визнання за нею права власності в порядку спадкування на належний ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 26.08.2020 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

Заходи забезпечення позову, доказів в справі не вживалися.

Суддею витребувано матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3 в П`ятій запорізькій державній нотаріальній конторі.

Позивач до суду не з`явилася, її представник надала суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

З аналогічною заявою, яка містить повне визнання позову, звернулася відповідачка.

Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність її учасників.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 сталася смерть ОСОБА_3 (а. с. 64, зворотний бік).

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК є спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

До спадкоємців першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України відносяться, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

За роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За змістом роз`яснень в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 315 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання позивача із спадкодавцем доведений наданими суду фактичними даними, а саме: актом підтвердження фактичного проживання (а. с. 49), показаннями допитаних в судовому засіданні 22 січня 2021 року свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

З встановленням зазначеного факту у відповідача виникло право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 як у спадкоємця четвертої черги за законом в силу ст. 1264 ЦК України.

Відповідач здійснила це право, звернувшись до нотаріальної контори 18 жовтня 2019 року (а. с. 63, зворотний бік) з відповідною заявою, проте постановою державного нотаріуса П`ятої запорізької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено.

Задовольняючи позов, суд зважає на ті обставини, що позивач, яка є спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_3 , у відсутність інших спадкоємців, як випливає з матеріалів спадкової справи (а. с. 63-72), в силу ст. 1268 України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Відсутність реєстрації за однією адресою позивача і її померлого батька зумовила неможливість оформлення спадщини у позасудовому порядку, тому з урахуванням наведених роз`яснень Верховного Суду України суд знаходить всі підстави застосувати обраний позивачем спосіб захисту цивільного права.

За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкодавця на спірне житло підтверджують надані суду фактичні дані.

Діючи розумно і добросовісно, позивач здійснила дії, спрямовані на реалізацію права на спадкування, а неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину з незалежних від її волі причин, не може бути підставою для відмови в отриманні судового захисту.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1217, 1233, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 10, 59, 174, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 на момент смерті останнього, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя О.В. Щаслива