Провадження №6/523/56/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Главацький Ю.А. звернулася до суду із заявою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить визнати виконавчий лист, виданий Суворовським районним судом м. Одеси 29.01.2018р. №523/13079/17 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КС «Кредитінвест» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 227049,02грн., таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що між стягувачем та боржниками були врегульовані відносини за кредитними зобов`язаннями у добровільному порядку внаслідок яких обов`язок боржників на теперішній час відсутній, про що свідчить довідка КС «Кредитінвест». На думку представника заявника, такі обставини є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи (ч.3 ст.432 ЦПК).

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.11.2017р., яке набрало законної сили, були видані виконавчі листи №523/13079/17 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КС «Кредитінвест» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 227049,02грн., які були пред`явлені до державної виконавчої служби для примусового виконання.

Також з матеріалів цивільної справи №523/13079/17 убачається, що постановою державного виконавця Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси від 26.03.2018р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Під час виконання рішення суду, державним виконавцем вчинялись дії з примусового стягнення заборгованості, зокрема шляхом накладання арешту на майно, належного боржнику (постанова про арешт від 05.04.2018р., внесення до суду подання , за наслідками розгляду якого ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08.10.2018р. ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон. Згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, за параметрами пошуку: ВП №5606112, ідентифікатор доступу: 52Д5В1539Б0А, виконавче провадження з виконання рішення суду від 27.11.2017р. перебуває на примусовому виконанні в державній виконавчій службі.

Згідно довідки КС «Кредитінвест» від 21.12.2020р. рішення суду від 27.11.2017р. втратило актуальність у зв`язку із врегулюванням відносин за кредитним договором у добровільному порядку. Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У пункті 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, відбувались примусові дії з його виконання, внаслідок яких був сплачений борг у повному обсязі, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Таким чином, передбачених Законом № 1404-VIII обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

Наявність довідки про відсутність боргових зобов`язань за рішенням суду була видана стягувачем під час примусового виконання рішення суду. Суд наголошує, що наявність виконаного зобов`язання за рішенням суду є підставою для закінчення виконавчого провадження у спосіб та в порядку, визначеному Законом № 1404-VIII.

Таким чином, наявність сплаченого боргу під час примусового виконання рішення суду не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не вбачає.

На підставі викладеного, внесена до суду заява є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня виготовлення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 18 лютого 2021р.

Суддя