П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року

м. Рівне

Справа № 570/5452/17

Провадження № 22-ц/4815/60/21

Головуючий у Рівненському районному суді
Рівненської області: суддя Остапчук Л.В.
Рішення суду першої інстанції проголошено
(вступна і резолютивна частини):
о 14 год. 36 хв. 17.02.2020
у м. Рівне Рівненської області
Повний текст рішення складено: не зазначено

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В.
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області;
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області та ОСОБА_2 ;

за участі: представника заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області та ОСОБА_2 ; про усунення порушень у користуванні власністю, визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними і зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
У грудні 2017 року в суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області та ОСОБА_2 ; про усунення порушень у користуванні власністю, визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними і зобов`язання вчинити дії. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що вона є власником земельної ділянки у с. Забороль Рівненського району Рівненської області площею 0, 1556 га, кадастровий номер: :04:007:2777, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Маючи намір здійснити державну реєстрацію свого речового права на землю, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача з відповідними вимогами. Однак у реєстрації відмовлено через те, що в межах належної позивачу земельної ділянки державним реєстратором зареєстровано іншу земельну ділянку, кадастровий номер: :01:005:0177, яка накладається на 1/3 частину спірної ділянки.
Тому просила визнати бездіяльність відповідача з приводу відмови у реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :04:007:2777, площею 0, 1556 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, протиправною та зобов`язати зареєструвати земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №613812, виданого Заборольською сільською радою Рівненського району Рівненської області 21 січня 2011 року.
Крім того, просить визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0177, протиправними, скасувати реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, чим усунути порушення у користуванні ОСОБА_4 належною їй на праві власності земельною ділянкою.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року первісний позов задоволено повністю.

Визнано бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо відмови в реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :04:007:2777, площею 0, 1556 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, протиправною та зобов`язано зареєструвати земельну ділянку у Державному земельному кадастрі відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №613812, виданого Заборольською сільською радою Рівненського району Рівненської області 21 січня 2011 року.
Визнано дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області щодо реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0177, протиправними, скасовано реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, чим усунено порушення у користуванні ОСОБА_1 належною їй на праві власності земельною ділянкою.
Позивач: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; прож.: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 02.04.1997 Рівненським РВУ МВС України в Рівненській області; РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області; місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, 37, м. Рівне; .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області; місцезнаходження: вулиця Свято-Преображенська, 66, с. Олександрія Рівненського району Рівненської області; .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце прож.: в/ч НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ; фактично прож.: АДРЕСА_3 ; паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 25.03.2002 Золочівським РВ УМВС України у Львівській області; РНОКПП: НОМЕР_5 .

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, вважаючи оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, покликається на незастосування норм матеріального права і порушення процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
На її обґрунтування зазначалося про недодержання судом предметної і суб`єктної юрисдикції, оскільки спір вважає публічно-правовим, тобто таким, що належить вирішувати в порядку адміністративного судочинства. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 січня 2019 року у справі №371/957/16-а та від 21 березня 2018 року у справі №536/233/16-ц зробила правовий висновок, що коли немає речового права або спору щодо такого права, а позивач просить лише визнати незаконним рішення відповідного органу, яке перешкоджає йому в набутті права на земельну ділянку, то правовідносини між сторонами слід розглядати за правилами Кодексу про адміністративне судочинство. Окрім того, заявник зважає, що позивачем не було заявлено вимоги про скасування речових прав на землю.

Щодо правових підстав відмови у реєстрації земельної ділянки, то вважає неврахованим судом те, що Державним кадастровим реєстратором Відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненській області та м. Рівне було прийнято рішення за заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з доданими до неї документами та відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051. Таким чином 19 липня 2012 року вказаним рішенням №РВ-017 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Тобто у спірних відносинах має місце дія, а не бездіяльність.

При розгляді заяви було з`ясовано, що земельна ділянка ОСОБА_5 частково накладається іншою земельною ділянкою площа збігається на 20, 671%, що відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" і пункту 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації. Тобто державний реєстратор діяв у межах, визначених ст. 19 Конституції України та законодавством України.

Не згоден заявник і з висновками суду про скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0177. Так, вказувалося, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-66/16-16-СГ від 04.01.2016 та запис у Державному реєстрі права власності позивачем не оспорювалися, не визнавалися неправомірними, а тому вважає, що є чинними. Тобто всупереч ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний реєстр" ухвалено рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки без одночасного скасування речових прав на спірну земельну ділянку, що є порушенням норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийнявши нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи чи їх представниками не подавався, хоча процесуальне право щодо його подання до 11 грудня 2020 року цим особам було роз`яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позову, адже право власності ОСОБА_1 на належну їй земельну ділянку виникло у 2011 році раніше за відповідне речове право ОСОБА_2 на належну йому земельну ділянку, яке він набув у 2016 році. Тобто накладення частини земельної ділянки третьої особи на земельну ділянку позивача визнано фактом порушення її суб`єктивного права на землю, що допущене Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області.

Судом також ураховано, що обґрунтованість вимог позивача відповідає нормам ст.ст. 116, 118, 123, 125, 152 ЗК України, ст.ст. 316. 319 ЦК України та абз. першим п. 4 Перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр", де зазначено, що у разі, якщо кадастрової номери земельних ділянок були визначені, але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрової номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

Як з`ясовано судом, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №613812 від 21 січня 2011 року, що виданий на підставі рішення Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області №458 від 21 вересня 2010 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0, 1556 га, що розташована на території с. Забороль Рівненського району Рівненської області з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :04:007:2777.

Встановлено, що позивач неодноразово зверталася до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за захистом свого порушеного права на землю, однак листом №9484/0/6-16 від 25 листопада 2016 року їй відмовлено у задоволенні заяви з тих міркувань, що у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :04:007:2777, є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0177, вказувалося, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок або якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Разом з тим рекомендовано звернутися з даним питанням до Центру надання адміністративних послуг Рівненської райдержадміністрації.

17 лютого 2017 року відповідачем у своєму листі №1452/0/6-17 рекомендовано ОСОБА_1 звернутися з відповідними підтверджуючими документами до Центру надання адміністративних послуг з метою реєстрації належної земельної ділянки.

В подальшому, 19 липня 2017 року, Державним кадастровим реєстратором Відділу у Рівненському районі Міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівне Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області своїм рішенням №РВ-017 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа встановленим вимогам, а саме: перетин земельної ділянки з ділянкою :01:005:0177, площа збігається на 20, 671%

З довідки № 04-17/1104 з державної статистичної звітності форми №6-зем про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, що видана 16 липня 2015 року Управлінням Держземагенства у Рівненській області П`ясецькому О.Я., вбачається, що відповідно до звіту про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності на території Рівненського району земельна ділянки орієнтовною площею 0, 12 га розташована на території Заборольської сільської ради (за межами населеного пункту) обліковується у землях запасу, у складі угідь: сільськогосподарські землі, з них: сільськогосподарські угіддя, в тому числі: пасовища. Дана земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності.

31 серпня 2015 року Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області видано наказ №17-403/36-15-СГ, на підставі якого ОСОБА_2 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення (пасовища) на території Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Наказом відповідача №17-66/16-16-СГ від 04 січня 2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у власність земельну ділянку площею 0, 1200 га ОСОБА_2 для ведення садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області, кадастровий номер: :01:005:0177. Одночасно його зобов`язано здійснити державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, використовувати земельну ділянку за призначенням.

Вважаючи, що Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області порушено її право на землю внаслідок реєстрації в межах уже відведеної у власність земельної ділянки (сформованої у встановленому законом порядку до набрання законної сили Законом України "Про державний земельний кадастр" та зареєстрованої у Державному реєстрі земель через відкриття розділу Поземельної книги) іншої, сформованої пізніше земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0177, яку реєстратор і зареєстрував в межах уже відведеної належної позивачу земельної ділянки, кадастровий номер: :04:007:2777, у грудні 2017 року в суд звернулася ОСОБА_1 з відповідним позовом до відповідача. Позивач вимагала визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині відмови в реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :04:007:2777, площею 0, 1556 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та зобов`язати зареєструвати вказану земельну ділянку у Державному земельному кадастрі згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №613812, виданого Заборольською сільською радою Рівненського району Рівненської області 21 січня 2011 року, а також визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області в частині реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0177, протиправними, скасувати реєстрацію вказаної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, чим усунути порушення у користуванні належною ОСОБА_1 на праві власності земельною ділянкою.

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин підлягають до застосування норми матеріального права, на застосуванні яких наполягала ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов.

Щодо доводів апеляційної скарги про недодержання судом юрисдикційності спору, оскільки правовідносини слід вирішувати за правилами адміністративного судочинства, то з ними погодитися не можна.

Так, норми частини першої ст. 19 ЦПК України вказують, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Оскільки правовідносини виникли із накладення однієї земельної ділянки, яка є власністю ОСОБА_2 , на іншу земельну ділянку, що належить позивачу, тому це підтверджує наявність приватно-правового спору. Тобто, як наслідок, факт накладення земель призводить до оспорювання записів про державну реєстрацію належної ОСОБА_1 земельної ділянки, а відтак аргументи заявника про необхідність вирішення справи в порядку Кодексу адміністративного судочинства України не заслуговують на увагу.

Необґрунтованими є і твердження автора апеляційної скарги про помилковість вимоги замість оспорюваної бездіяльності відповідача насправді мала місце дія, позаяк відмова у задоволенні заяви не є пасивною поведінкою суб`єкта публічного права. Ці доводи Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області жодним чином не впливають на правильність вирішення справи, а помилку суду з приводу термінології "Дія" чи "Бездіяльність" колегія суддів вважає формальною і вона не свідчить про незаконність оскаржуваного рішення.

Не можна погодитися і з аргументами заявника про те, що оспорюване рішення прийняте державним реєстратором з додержанням ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" і пункту 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, а тому є підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації. Так, за обставинами справи право позивача на землю вбачається порушеним, адже їй відмовлено у державній реєстрації права, яке нею набуто до виникнення аналогічного права у власника сусідньої земельної ділянки, кадастровий номер: :01:005:0177, частина якої накладається на ділянку ОСОБА_1 .

Як встановлено, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0, 1556 га, кадастровий номер: :04:007:2777, що розташована на території с. Забороль Рівненського району Рівненської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №613812 від 21 січня 2011 року, який виданий на підставі рішення Заборольської сільської ради Рівненського району Рівненської області №458 від 21 вересня 2010 року. Її речове право є зареєстрованим у Державному земельному кадастрі, а земельній ділянці присвоєно відповідний кадастровий номер.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Держава не втручається у здійснення власником прав власності.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Абзац перший п. 4 Перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр", який набрав чинності з 01 січня 2013 року, передбачає, що у разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, к разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

Окрім того, застосування до спірних відносин загальноправового принципу "Перший в часі сильніший у праві" також вказує про обґрунтованість вимог позивача.

Спростовуються правильністю висновків суду й посилання Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про те, що судове рішення щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки прийняте без одночасного обов`язкового скасування речових прав на спірну земельну ділянку (ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний реєстр").

З приводу аргументів відповідача про порушення норм процесуального права, що призвели до помилкового розв`язання спірних правовідносин, то вони не заслуговують на увагу.

Так, згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Між тим, будь-яких доказів про такі процесуально-правові дефекти матеріали справи не вказують, а Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області їх наведено не було.

Не містять матеріали справи і фактів порушення судом норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення (ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Решта доводів апеляційної скарги є також необґрунтованими й колегією суддів відхиляються.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2020 року без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено: 23.02.2021

Головуючий : С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

С.С.Шимків