Справа № 308/509/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 грудня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», що знаходиться за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав у суд з позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 22.04.2016 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладено на банківському сайті, складають договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідачка ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у заяві, а також наказом банку.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача АТ КБ «Приватбанк», публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та Правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

При укладанні договору сторони керувались нормами ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті позивача.

Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та

встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову.

Позивач свої зобов`язання з договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка в свою чергу своєчасно не надавала банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у доданому до позовної заяви розрахунку за договором та підтверджується випискою по рахунку.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 13.12.2020 року має заборгованість у розмірі 27 408,96 гривень, яка складається з 27408,96 грн заборгованості за тілом кредиту, 27 408,96 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Посилаючись на викладене представник позивача просить суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.04.2016 року на загальну суму 27 408,96 грн. та судові витрати у сумі 2270,00 гривень.

Окрім цього, позивач до позовної заяви додав клопотання про огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПриватБанк», зазначаючи, що такий огляд надасть змогу підтвердити дійсність відповідної копії редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору, тобто в редакції, яка діяла станом на 01.04.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 85 ЦПК України, письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.

Враховуючи, що сам по собі огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо, і не може спростувати чи підтвердити наявність станом на 01.04.2016 тієї чи іншої редакції Умов та Правил, а також підтверджувати те, що саме з цими Умовами та Правилами ознайомився позивач станом на дату підписання заяви-анкети 22.04.2016, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання.

У судове засідання позивач не з`явився, однак до позовної заяви додав клопотання в якому повідомив, що не заперечує проти заочного розгляду справи в разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за її відсутності не подала.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.04.2016 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Як випливає з Анкети-заяви, відповідачка згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку. Вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Також, зі змісту заяви вбачається, що підписант підтверджує, що ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання послуг та накопичення «Копілка» і згодна оформити дану послугу. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування нею отриманий.

У результаті підписаної Анкети-заяви, відповідачка отримала у користування картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі 2700,00 грн., який у подальшому, як випливає з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, був збільшений до 6000,00 грн, 25 000,00 грн, 27 000,00 грн, та зменшений до 0,00 гривень (18.01.2019 року).

Зі змісту позовної заяви та наданого до неї розрахунку заборгованості слідує, що в результаті неналежного виконання відповідачем умов укладеного договору станом на 13.12.2020 року остання має заборгованість в розмірі 27408,96 грн, яка являє собою заборгованість за простроченим тілом кредиту. Дану заборгованість позивач просить стягнути з відповідачки в судовому порядку.

Із виписки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за договором без номера, встановлено, що станом на дату відкриття картки 22.04.2016 року, залишок коштів на картковому рахунку відповідачки становив 0,00 гривень, а станом на 29.11.2020 року -27 408,96 гривень. Водночас із виписки встановлено, що позивач списував із відповідача відсотки за використання кредитного ліміту за ставкою 3,5%, а також пеню за прострочку за кредитом.

У витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» зазначені умови пільгового періодів, базових процентних ставок на місяць, обов`язкових щомісячних платежів, пені за несвоєчасне погашення кредиту, та/або процентів, штрафу для карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract», «Універсальна gold», однак не зазначено яку саме кредитну картку отримала відповідачка та на яких умовах. Зазначений Витяг з Тарифів та Умови і Правила надання банківських послуг, додані позивачем до матеріалів позовної заяви, не містять підпису відповідачки про ознайомлення з їх змістом.

У анкеті-заяві позичальника від 22 квітня 2016 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, в цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 27 408,96 гривень обгрунтовував, що дана сума являється частиною використаного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату

мала бути погашена відповідачем, але не погашена, або погашена не у повному обсязі.

Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування максимальний розмір кредитного ліміту, який був встановлений відповідачу становив 27 000,00 гривень.

Відповідно до виписки за договором б/н, позивач списував із рахунку відповідачки відсотки за використання кредитного ліміту за ставкою 3,6 та 3,5%, а також пеню за прострочку за кредитом, та які враховані банком у розрахунку заборгованості, на який посилається позивач як на підставу для задоволення своїх вимог.

Позивач, обґрунтовуючи нарахування банком зазначених коштів в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua як невід`ємні частини кредитного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме в зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), від 12 лютого 2020 року у справі №382/327/18-ц (провадження № 61-21994 св 19). Посилання позивача на можливість огляду судом відповідної сторінки банку в мережі «Інтернет» не спростовують зазначену позицію.

Також суд дійшов до висновку, що у даному випадку неможливе застосування до вказаних правовідносин правил частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої -договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк», а отже кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач обґрунтував нарахування процентів за користування кредитом, які встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості та становлять 86,4% - для карти «Універсальна» та 84,0% - для карти «Універсальна Gold», однак, при цьому не зазначає, на яких конкретних умовах встановлена така домовленість з відповідачем. Не містить таких відомостей і анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана відповідачкою.

За таких обставин, без доказів, які підтверджують конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені, надані банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані АТ КБ «ПриватБанк» Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачкою, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

При цьому суд вважає, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua та містяться у матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22 квітня 2016 року шляхом підписання анкети-заяви.

Однак, враховуючи, що відповідачкою фактично отримані та використані кошти, які у добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у зв`язку з чим перевіряє наявність підстав для стягнення з відповідачки фактично отриманих нею коштів, які неповернуті позивачу.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем на підтвердження своїх вимог - клієнт (позивач) витратив грошові кошти банку на загальну суму 65 852,67 гривень (сума значень у колонці № 3 розрахунку).

Водночас, згідно з інформацією банку відповідачка внесла на банківську картку суму в розмірі 89 973,38 гривень, яку банк розрахував як погашення суми заборгованості за поточним тілом кредиту, за простроченим тілом кредиту, та пені.

Згідно із здійсненим судом розрахунком на підставі виписки, доданої позивачем на підтвердження позовних вимог, позивач списував з відповідачки платежі, не передбачені в анкеті-заяві, а саме відсотки за використання кредитного ліміту на загальну суму 35 596,47 гривень, пеню на загальну суму 17 867,21 грн, тобто всього 53 463,68 гривень.

Таким чином, враховуючи те, що сума заборгованості, яку просить стягнути позивач згідно з відповідним розрахунком, на який посилається банк як на підставу для задоволення своїх вимог, включає в себе не передбачені анкетою-заявою від 22.04.2016 року (а отже неправомірно стягнуті), відсотки за використання кредитного ліміту за ставкою 3,6-3,5%, а також пеню за прострочку за кредитом на загальну суму 53 463,68 гривень, яка перевищує заявлену позивачем у відповідному розрахунку заборгованість за простроченими відсотками, а також те, що відповідач погасив заборгованість перед банком у розмірі 89 973,38, що значно перевищує суму, яку останній фактично використав (65 852,67 гривень), суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні позову, витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258, 259, 264, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 549-551, 625, 634, 635, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Н.І. Зарева