Справа № 442/330/21 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/811/1226/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

розглянувши в м. Львові в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 10.07.2006 року в розмірі 10967,86 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 10.07.2006 року та відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2020 року складає 10967,86 грн., з яких: 2619,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8348,16 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 10.07.2006 року в розмірі 2619 ( дві тисячі шістсот дев`ятнадцять ) 70 коп. та 908,00 грн. понесених судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині незадоовлених позовних вимог оскаржило АТ КБ «Приватбанк».

Вважає його в частині незадоволених позовних вимог незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що відмовляючи у задоволені позовних вимог про стягнення відсотків за договором б/н від 10.07.2006 року, суд першої інстанції зазначив, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті самого ПриватБанку, які не містять підпису відповідача, не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору, укладеного між ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Зазначає, що поза увагою суду залишилося те, що 10.07.2006 року відповідачем було підписано Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до підписаної анкети-заяви, відповідач згоден, що анкета-заява разом з Умови та правила надання банківських послуг, Тарифами Банку, правилами користування карткою, основними умовами обслуговування складають договір про надання банківських послуг. В тексті анкети-заяви сторони погодили розмір відсоткової ставки 3% з розрахунку 360 днів у році та порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомати, а отже отримав кредитну картку, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Із виписки по рахунку за даним кредитом вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 рахунки є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунка, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Отже, виписка по рахунку є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт отриманням кредитним коштів відповідачем, факт видачі кредитної картки, отримання відповідачем кредитних коштів, користування відповідачем кредитними коштами, часткове виконання відповідачем зобов язань за кредитним договором. Користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення боргу, відповідач фактично погоджувався з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, які діяли, як на момент укладення договору, а також продовжуючи користуватися коштами, приєднувався до редакцій тих Умов та правил, а також Тарифів, які діяли на момент користування коштами. З виписки по рахунку вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований.

Просить рішення суду в частині незадоволених скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1,ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеної між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 заяви б/н від 10.07.2006 року та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позичальник ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві, що слід розцінювати як те, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Крім того, заявою від 10.07.2006 року сторонами було погоджено умови договору кредиту, зокрема, було визначено розмір відсоткової ставки 3% з розрахунку 360 днів у році та порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2020р. складає 10967,86 грн., з яких: 2619,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8348,16 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за договором б/н від 10.07.2006 року, районний суд виходив з того, що витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем ОСОБА_1 не підписані, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, оскільки поза увагою суду залишилося те, що заявою від 10.07.2006 року, яку позичальник ОСОБА_1 підписав власноручно, сторонами погоджено умови договору кредиту б/н від 10.07.2006 року, зокрема розмір відсоткової ставки 3% з розрахунку 360 днів у році та порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

З наведенного, колегія суддів приходить до висновку, що позивач підставно нарахував позичальнику ОСОБА_1 8348,16 грн. заборгованості за відсотками за договором кредиту б/н від 10.07.2006 року.

З наведених мотивів, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованості за відсотками за договором кредиту б/н від 10.07.2006 року в сумі 8348,16 грн. слід скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову про задоволення цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не переглядається, оскільки не оскаржується.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 10 грудня 2021 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задоволити.

Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованості за відсотками за договором кредиту б/н від 10.07.2006 року в сумі 8348,16 грн. скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 8348,16 грн. заборгованості за відсотками за договором кредиту б/н від 10.07.2006 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2021 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: О.М. Ванівський

О. Я. Мельничук