Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2298/20

Номер провадження: 2/511/156/21

09 грудня 2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря - Ніколас С.О.,

за участю відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Лиманської селищної ради, в якому просила визначити їй додатковий строк, для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Свої вимоги мотивувала, тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . При житті 05.08.2016 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла їй земельну ділянку площею 2,45 га, кадастровий номер :01:001:0473, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку.

Вона у встановленому законом порядку звернулась до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України строк для звернення з такою заявою.

Зазначила, що вона по поважній причині не мала можливості своєчасно звернутися з такою заявою, так як не є родичем спадкодавця, не проживала з нею на день її смерті, а тому не була обізнана про смерть спадкодавця і відкриття спадщини.

Відповідно дізналась про смерть ОСОБА_3 03.11.2020 року після отримання листа з Біляївського міжрайонного відділу ДРАЦС від 03.11.2020 року.

Оскільки вважає, що пропустила встановлений строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому просила суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, так як справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.06.2021 року витребувано у приватного нотаріуса Патраманської Л.М. спадкову справу заведену після смерті ОСОБА_3 (а.с.55)

Ухвалою суду від 12.08.2021 року замінено по справі відповідача Лиманську селищну раду на належного відповідача ОСОБА_1 . (а.с.84)

Ухвалою суду від 12.11.2021 року закрито підготовче засідання по справі та справа призначена до розгляду по суті.(а.с.104)

Позивачка ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явились. Надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, справу розглянути у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, просив відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову, так як він є спадкоємцем після смерті матері, прийняв спадщину, про заповіт матері на користь ОСОБА_2 нічого не знав.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16.01.2020 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного МрУМЮ (м.Одеса), актовий запис №67. (а.с.65)

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.73)

ОСОБА_3 на праві власності при житті належала земельна ділянка площею 2,45 га, кадастровий номер :01:001:0473, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку ЯБ №897167, виданого Роздільнянською РДА 10.03.2006 року.

При житті ОСОБА_3 склала нотаріально-посвідчений заповіт від 05.08.2016 року, яким заповіла належну їй земельну ділянку площею 2,45 га, кадастровий номер :01:001:0473, яка розташована на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_2 .

Відповідно після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на вказану земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_3 за заявою її сина ОСОБА_1 відкрито спадкову справу за №30/2019 від 19.02.2019 року.

Згідно матеріалів спадкової справи ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори 19.02.2019 року. (а.с.63) як єдиний спадкоємець першої черги по закону.

Також в матеріалах спадкової справи наявні заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини, яка подана нею до нотаріальної контори 30.11.2020 року. (а.с.64)

Однак приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманською Л.М., відповідно до листа №501/02-14 від 04.12.2020 року їй відмовлено в прийнятті заяви з посиланням на те, що вона пропустила встановлений строк для подачі такої заяви та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.12)

Також судом встановлені наступні обставини проживання ОСОБА_2 на території України.

Так відповідно до довідки від 10.11.2020 року №16-11/855, виданої виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 з 11.08.2004 року по 04.02.2017 року проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки №Р5-19486-фл від 07.02.2019 року, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради з 04.02.2017 року по теперішній час проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Також позивачем надано лист Біляївського міжрайонного відділу ДРАЦС від 03.11.2020 року за №№4126/59-19 від 03.11.2020 року, відповідно до якого на запит ОСОБА_2 надано відповідь щодо наявності актових записів, в тому числі щодо смерті ОСОБА_3 (а.с.11)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 11.11.2020 року у справі №750/262/20 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача, дослідивши надані письмові докази, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Висновок суду обгрунтовується наступним.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позов ОСОБА_2 мотивований тим, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знала про смерть спадкодавця ОСОБА_3 . Вона не є її родичкою та на день відкриття спадщини проживала в іншому населеному пункті.

На підтвердження цих обставин позивачка надала суду довідки з місця проживання та дані щодо часу отримання відомостей про смерть спадкодавця від Біляївського міськрайонного відділу ДРАЦС - 03.11.2020 року .

В судове засідання позивач не з`явилась, інших доказів по справі не надавала, про інші поважні причини пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Таким чином інших поважних причин, крім необізнанності позивача про смерть спадкодавця, ОСОБА_2 не зазначила.

Відмовляючи в позові ОСОБА_2 суд виходить з наступних міркувань.

Так, досліджуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що надані суду докази - довідки з місця проживання позивача ОСОБА_2 та інформація в повідомленні про дату смерті ОСОБА_3 , не підтверджують поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк.

Відповідно, одна лише необізнаність спадкоємця ОСОБА_2 про факт смерті спадкодавця не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Даний висновок суду узгоджується з висновками ВС від 11.11.2020 року у справі №750/262/20, в якому суд зазначив, що саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Відповідно позивач ОСОБА_2 по справі не довела наявність інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку, а тому їй належить відмовити в задоволенні позову.

На підставі ч. 3 ст.1272 , 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук