РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Садовського К.С.,

за участю секретаря - Пазенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №953/15304/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Мариничева Ю.П. звернувся до Київського районного суду м.Харкова із позовною заявою до відповідача ТзДВ «Міжнародна страхова компанія», відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача суму страхвого відшкодування в розмірі 20 423,82 гривні за страховим випадком від 24.04.2016.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача вказує, що 24.04.2016 р. мала місце ДТП за участю автомобіля «Skoda Felicia» (р.н. НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_2 та мотоцикла «КМЗ Днепр-11» (р.н. НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок вказаного ДТП водій мотоцикла «КМЗ Днепр-11» (р.н. НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 отримав численні тілесні ушкодження та був госпіталізований до КЗОЗ ХКБСНМП ім. Мещанінова. Прооперований - остеосинтез перелому плечової кістки, блокуємою пластиною, остеосинтез ліктьового відростка справа за Вебером. 26.10.2018 в плановому порядку був прооперований в травматологічному відділенні ОКЛ: видалення металоконструкції з правого ліктьового відростку. 06.01.2020 в плановому порядку виконані 2 операції: - невроліз променевого нервана рівні С-Н/3 правої плечової кістки; - видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки. Внаслідок проведення планової операції видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки (06.01.2020) позивачем були понесені витрати на лікування на загальну суму 20 423,82 грн.

Вказує, що відповідальність водія автомобіля «Skoda Felicia» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 , який приймав участь у ДТП від 24.04.2016, була застрахована у відповідності до полісу № AI/8863848 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2016 у справі № 642/7235/16-к водій автомобіля «Skoda Felicia» (р.н. НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 , який приймав участь у ДТП від 24.04.2016, був визнаний винним в скоєнні зазначеного ДТП, а вказана кримінальна справа була закрита з примиренням сторін згідно ст. 46 КК України. Потерпілий у ДТП від 24.04.2016 (позивач) звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку за полісом № AI/8863848 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ДТП від 24.04.2016), у відповідь відповідач листом № 1805 від 29.11.2016 р. повідомив позивача про необхідність надання відповідного рішення суду, яким встановлена вина водія забезпеченого транспортного засобу за вказаним полісом. Після отримання ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2016 у справі № 642/7235/16-к позивачем вказана ухвала була надана відповідачеві. 06.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за вищевказаним страховим випадком, за якою він просив відшкодувати витрати на лікування, пов`язані з проведенням планової операції з видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки в розмірі 20 423,82 грн. У виплаті страхового відшкодування за заявою позивача про виплату страхового відшкодування від 06.02.2020 відповідачем було відмовлено, про що було повідомлено позивача листом № 662 від 27.02.2020. З метою отримання кваліфікованої правової допомоги позивач звернувся до Адвокатського бюро «Юрія Мариничева «Семаргл» та уклав з ним Договір про надання правової допомоги № 18 від 12.05.2020. Позивач вважає, що відмова відповідача виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 20 423,82 грн. за страховим випадком від 24.04.2016, викладена в листі відповідача № 662 від 27.02.2020, є неправомірною та незаконною, виходячи з наступного. Відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування в розмірі 20 423,82 грн. за його заявою про виплату страхового відшкодування від 06.02.2020, відповідач посилався на п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як на підставу відмови у виплаті вказаного страхового відшкодування за вищевказаним страховим випадком. У відповідності п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, зокрема, що у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 31.08.2020 Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» листом № 30/3458 від 04.09.2020 р. повідомило про те, чим керувався заклад охорони здоров`я, коли здійснив планову операцію з видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки лише 06.01.2020, тобто зі спливом 3-річного строку з моменту настання вказаного страхового випадку. Таким чином, не можна погодитися з позицією відповідача щодо застосування п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування в розмірі 20 423,82 грн. за страховим випадком від 24.04.2016, оскільки вказаний випадок був визнаний відповідачем страховим та ним були проведені позивачу відповідні виплати страхового відшкодування, пов`язані з компенсацією інших витрат на лікування, понесених позивачем в зв`язку з настанням вказаного страхового випадку. Також вважає, що до вказаних спірних правовідносин повинні бути застосовані положення п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки позивачем документи, які підтверджують витрати на лікування в зв`язку з проведенням планової операції з видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки, були надані зі спливом 3-річного строку з моменту настання вказаного страхового випадку з об`єктивних причин, тобто після проведення відповідної планової операції.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2020 справу передано для розгляду судді Садовському К.С.

Ухвалою суду від 06.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

12.10.2020 представником позивача в системі «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Ухвалою суду від 02.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, почато підготовче провадження.

Відповідно до ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 02.11.2020 представник відповідача отримав 27.11.2020.

02.12.2020 в системі «Електронний суд» представником позивача подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, де зазначив про те, що станом на 02.12.2020 додаткові витрати на лікування, понесенні позивачем в зв`язку завданням каліцтва внаслідок ДТП від 24.04.2016, склали 4 572,70 грн. Таким чином, станом на 02.12.2020 витрати на лікування, понесенні позивачем в зв`язку завданням каліцтва внаслідок ДТП від 24.04.2016, складають 24 996,52 грн. Окрім цього, витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 5 500,00 грн. У зв`язку з тим, що позивачем понесені додаткові витрати на лікування, в зв`язку завданням каліцтва внаслідок ДТП від 24.04.2016, вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 24 996,52 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.

14.12.2020 до канцелярії суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

При цьому, представник відповідача посилається на те, що ТДВ «МСК» вважає позов безпідставним. Вказує, що 04.02.2020 до ТДВ «МСК» звернувся позивач з заявою про сплату 20423,84 гривні компенсації за проведену операцію по видаленню металоконструкції з правої плечової кості. 27.02.2020 листом вих.№ 662 відповідач повідомив про відмову у здійсненні страхового відшкодування з підстав зазначених у положеннях п.п.37.1.4 п.37.1 ст.37 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.04.2004.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення вказаної суми, де вказує, що операція проведена в січні 2020 року була планова, а тому це є підставою для застосування до спірних правовідносин положень пункту 36.2 Закону в частині можливості порушення строків подання заяви про здійснення страхового відшкодування, однак відповідач з цим не погоджується. Посилається на положення пункту 37.1 ст.37 Закону, де підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортнохї пригоди.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 04.02.2020 та фактичних обставин подій ДТП трапилась 24.04.2016, того ж дня позивачу проведено операцію та встановлено металоконструкції у праву плечову кість та правий ліктьовий відросток. З моменту проведення операції 24.04.2016 до моменту звернення до відповідача 04.02.2020 минуло повних 3 роки 9 місяців.

Посилаючись на позицію Верховного суду, викладену у Постанові по справі №465/4287/15, вказує, що відповідач мав законні підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування за заявою від 04.02.2020 та скористався наданим правом.

Посилання позивача, що операція була планова та мала бути проведена саме в січні 2020 року не підтверджується жодним письмовим доказом, а відповідно до довідки КНПХОР «Обласна клінічна лікарня» від 04.09.2020 №30/3458, нормативних термінів по видаленню металоконструкції із ліктьового відростку та плечової кістки не існує, при відсутності скарг від пацієнта її можна взагалі не видаляти. Тобто проведення операції 06.01.2020 було самостійним волевиявленням позивача та не є реабілітуючою обставиною пропуску строку про здійснення страхового відшкодування.

05.01.2021 в системі «Електронний суд» представником позивача подано відповідь на відзив, де вказує на те, що правова позиція відповідача співпадає з його правовою позицією, викладеною у своєму листі № 662 від 27.02.2020. Позивач вважає, що відмова відповідача виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 20 423,82 грн. за страховим випадком від 24.04.2016, викладена в листі відповідача № 662 від 27.02.2020, є неправомірною та незаконною, виходячи з наступного. Відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування в розмірі 20 423,82 грн. за його заявою про виплату страхового відшкодування від 06.02.2020 відповідач посилався на п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як на підставу відмови у виплаті вказаного страхового відшкодування за вищевказаним страховим випадком. Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, зокрема, що у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 31.08.2020 Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» листом № 30/3458 від 04.09.2020 повідомило про те, чим керувався заклад охорони здоров`я, коли здійснив планову операцію з видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки лише 06.01.2020, тобто зі спливом 3-річного строку з моменту настання вказаного страхового випадку. Таким чином, не можна погодитися з позицією відповідача щодо застосування п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування в розмірі 20 423,82 грн. за страховим випадком від 24.04.2016, оскільки вказаний випадок був визнаний відповідачем страховим та ним були проведені позивачу відповідні виплати страхового відшкодування, пов`язані з компенсацією інших витрат на лікування, понесених позивачем в зв`язку з настанням вказаного страхового випадку. Також вважає, що до вказаних спірних правовідносин повинні бути застосовані положення п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки позивачем документи, які підтверджують витрати на лікування в зв`язку з проведенням планової операції з видалення металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки, були надані зі спливом 3-річного строку з моменту настання вказаного страхового випадку з об`єктивних причин, тобто після проведення відповідної планової операції.

У зв`язку з цим просить позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 24 996,52 грн., з урахуванням Заяви про збільшення позовних вимог від 02.12.2020, за страховим випадком від 24.04.2016 задовольнити в повному обсязі та судові витрати покласти на відповідача.

Правом на подачу заперечень представник відповідача не скористався.

Ухвалою суду від 21.04.2021 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ст.209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи містяться заяви представника позивача - адвоката Мариничева Ю.П. про розгляд справи у відсутності позивача та його представника на підставі матеріалів справи.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки у судове засідання суду повідомлено не було, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд, вивчивши подані сторонами заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків.

Як визначено у ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вимогами статі 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_2 24.04.2016 о 17-00 годині, керуючи технічно-справним автомобілем «Skoda Felicia» р.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Полтавський шлях у м. Харкові зі сторони вул. Ярославської в напрямку вул. Різдвяної зі швидкістю 10-15 км/год. В процесі руху по вказаній вулиці, на перехресті з вул. Різдвяна, ОСОБА_2 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;- п. 16.13 «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч» та допустив зіткнення з мотоциклом «КМЗ Днепр-11», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по Полтавському шляху зі сторони пров. Банного в напрямку вул. Різдвяної по своїй смузі руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи №565-А/16 від 15.06.2016 потерпілому ОСОБА_1 спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом нижньої третини правої плечової кістки із зсувом - відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалості розладу здоров`я. Порушення п.п. 10.1, 16.13 Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_2 , яке згідно висновку комплексної експертизи №74/519/534/16 від 12.09.2016 та автотехнічної експертизи 928/16 від 24.10.2016 знаходиться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем «Skoda Felicia», проявив необачність, перед зміною напрямку свого руху не переконався в безпеці своїх дій та виконуючи маневр повороту ліворуч на нерегульованому перехресті, не надав дорогу мотоциклу «КМЗ Днепр-11» під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по рівнозначній дорозі у зустрічному йому напрямку по своїй смузі руху та допустив з ним зіткнення, що спричинило вищевказані наслідки.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 30.12.2016 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрито, а останнього звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілим.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 15.02.2017 роз`яснено ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 30.12.2016 в частині відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_1 таким чином, що ОСОБА_2 були відшкодована потерпілому ОСОБА_1 чу моральна шкода, завдана пошкодженням здоров`я та майна, та матеріальна шкода за проведення судово-медичної експертизи №1028-2016 від 12.10.2016 КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», без відшкодування страхових виплат.

Відповідно до виписки №12552 з історії хвороби стаціонарного хворого від 10.05.2016, 24.04.2016 о 17:50 ОСОБА_1 потрапив до лікарні із наступними травмами: ЗЧМТ забій головного мозку з осередками контузії кори обох лобових часток, субарахноїдальний крововилив, рани обличчя, ушибленно-рвана рана нижньої губи, забита-рвана рана підборіддя, закритий осколковий перелом правої плечової кістки в н/3, закритий ротаційний підвивих С1 вправо.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №9.202, 06.01.2020 ОСОБА_1 в плановому порядку виконана операція №1: Невроліз променевого нерва на рівні С-Н/З правої плечової кістки. Операція №2. Видалення металоконструкції з С-Н/З правої плечової кістки.

Повний діагноз: перелом, що не вірно зрісся с-н3 правої плечової кістки; перелом, що зрісся правого ліктьового відростку. Стан після МОС (26.04.20160. нейропатія правого променевого нерва в с-н/3 плеча.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №9.1517 від 30.01.2018, ОСОБА_1 встановлено діагноз: зрощений перелом правої плечової кістки, зрощений перелом правого ліктьового відростка, стан після оперативного лікування (24.04.2016 - остеосинтез перелому плечової кістки блокованою пластиною, остеосинтез ліктьового відростка зправа за Вербером в ХМКЛ ШНМД ім.Мещанінова), запалення м`яких тканин в області правого ліктьового відростка.

Надійшов у плановому порядку для видалення металоконструкції і реабілітаційно-відновного лікування 8.20 г. 26.01.2018.

Сторонами не заперечується факт, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», відповідно до поліса АІ/8863848.

04.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «МСК» із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 20423,82 гривень, у зв`язку з тим, що 06.01.2020 йому була проведена операція по видаленню частини металоконструкції з правої плічової кістки.

Листом від 27.02.2020 Вих.№662 ТДВ «МСК» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки підставою для звернення є ДТП, яка мала місце 24.04.2016, тому строк звернення із заявою пропущено.

31.08.2020 адвокат Мариничев Ю.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» із адвокатським запитом з проханням надати інформацію про те, з яких міркувань планова операція по видаленню металоконструкції з правого ліктьового відростку була проведена 26.10.2018, а планова операція по видаленню металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки - 06.01.2020, хоча операції по встановленню вказаних металоконструкцій були зроблені в один і той же час - 24.04.2016?; в який строк з посиланням на нормативну медичну документацію повинна бути проведена операція по видаленню металоконструкції з правого ліктьового відростку?; в який строк з посиланням на нормативну медичну документацію повинна бути проведена операція по видаленню металоконструкції з С-Н/3 з правої плечової кістки?

На вказаний запит 04.09.2020 №30/3458 було надано відповідь за підписом заступника генерального директора КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня», де зазначено про те, що одномоментне видалення металоконструкцій із правого ліктьового відростку та нижньої третини правої плечової кістки було неможливе у зв`язку з наявністю запалення м`яких тканин в ділянці ліктьового відростку. З метою уникнення можливого розвитку інфекційних ускладнень, видалення металевої пластини з нижньої третини правої плечової кістки було відтерміновано та проведено після загоєння рани в зоні ліктьового відростку. Точних нормативних термінів по видаленню металоконструкції із ліктьового відростку та плечової кістки не існує. Металоконструкції видаляються після повної консоладіції перелому, підтвердженої рентгенологічно. При відсутності скарг від пацієнта металоконструкцію можна взагалі не видаляти.

Наданими суду копіями чеків та квитанцій підтверджуються понесені ОСОБА_1 витрати на лікування в розмірі 20423,82 гривень.

Також наданими суду копіями чеків та квитанцій підтверджуються понесені ОСОБА_1 витрати на лікування в розмірі 4572,70 гривень за період з 10.02.2020 по 14.11.2020.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV - Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Закон № 1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IVстраховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія транспортного засобу, причетного до дорожньо транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: - навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону № 1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування передбачені у статті 37 Закону № 1961-IV, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Отже, право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) в порядку, який визначено ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Тому саме трирічний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі № 465/4287/15.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі, що розглядається, встановлено, що страховий випадок (ДТП) стався 24.04.2016, а заяву про страхове відшкодування подано ОСОБА_1 та отримано страховиком - ТДВ «Міжнародна страхова компанія» 04.02.2020, тобто поза межами установленого законом трирічного строку, який не підлягає поновленню.

Враховуючи викладене, з огляду на обставини страви та приписи ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у ТДВ «Міжнародна страхова компанія» наявні підстави для відмови ОСОБА_1 у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 77, 174, 209, 211, 223, 247, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.15, 16, 979, 999 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок ДТП - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», , місце знаходження: м.Харків, вул.Мироносицька, 99, А-3.

Повний текст судового рішення складено та підписано 20 грудня 2021 року.

Суддя К.С.Садовський