Справа № 346/1108/21
Провадження № 2/346/849/21
10 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,
секретаря Копильців І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія "Аланд", третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Клименко Роман Васильович, Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
На підставі заяви відповідача, приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клименко Романом Васильовичем, 24.11.2020 року відкрито виконавче провадження №63708955, про стягнення заборгованості на користь відповідача. Вважає, даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, так як він вчинений з порушенням закону, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Зазначає, що не мав жодних правовідносин з відповідачем, не укладав з ним жодних договорів, будь-яких претензій від нього не надходило. У зв`язку із тим, що відповідачем, не було направлено жодного листа з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань чи будь-яким іншим способом не повідомлено про наявність Договору на якому вчинений оспорюваний виконавчий напис та заборгованості по ньому, він був позбавлений можливості або оспорити факт його укладання чи суми боргу, або ж виконати зобов`язання по даному договору.
Вказує, що у вересні 2013 року невідомою особою в нього викрадено паспорт громадянина України, ймовірно, що саме ця особа уклала вищезгаданий Договір та отримала кошти.
На даний час, йому стало відомо про три кредитних договори, укладених на його ім`я невідомою особою із різними фінансовими установами, про що повідомлено органи національної поліції України.
Крім того, приватний виконавець Клименко Р.В., не повідомив його про відкриття згаданого виконавчого провадження, не надав йому постанови про його відкриття. Про виконавче провадження йому стало відомо із державного сайту «Автоматизована система виконавчого провадження», а про те, що воно відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса Горай О. С. із сайту «Єдиний реєстр боржників», після чого, він звернувся до адвоката, який в його інтересах направив приватному виконавцю Клименко та приватному нотаріусу Горай адвокатські запити, із проханням надати копії виконавчого провадження та нотаріальної справи відповідно.
Однак станом на день подачі позовної заяви жодної відповіді на адвокатські запити не надано, на телефонні дзвінки ні відповідач, ні треті особи у справі не відповідають,
Просить суд визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з нього ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія "Аланд", грошових коштів, таким що не підлягає виконанню.
Надавши клопотання представник позивача ОСОБА_2 просить розглянути справу без його учать та участі позивача ОСОБА_1 . Просить взяти до уваги, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю нотаріуса, який видав оспорюванеий виконавчий напис анульовано Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за неодноразові грубі порушення законодавства , при вчиненні нотаріальних дій , що підтверджує той факт, що нотаріус вів свою практику недобросовісно .
Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
У виконавчому написі вказано місце реєстрації АДРЕСА_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 .
Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України «Про нотаріат» (далі - Закон) і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).
Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів.
Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1).
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3).
Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачені підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку.
Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів).
Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Суд дійшов висновку, що заборгованість, про стягнення якої просив відповідач не можна вважати безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача. Тобто, виконавчий напис було вчинено виключно на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого стягувачем, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог до позивача.
З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).
Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано документи на підтвердження того, що письмова вимога про стягнення заборгованості взагалі направлялася боржнику, і, відповідно, була ним отримана.
На думку суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Беручи до уваги наведене, суд вважає позов обгрунтованим, а тому оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України слід покласти на відповідача.
На підставі викладеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, керуючись ст.ст. 280-285 ЦПК України, суд,
Визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія "Аланд", грошових коштів таким, що не підлягає виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:
ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;
Суддя Беркещук Б. Б.