Справа № 727/7421/21 Провадження № 2/727/2231/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Худояровій А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, -

учасники справи:

представник позивачки ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

Посилається на те, що вона перебувала із відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1920. В шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 червня 2021 року шлюб між ними розірвано

Вказує, що разом із відповідачем зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , але з моменту припинення шлюбних відносин останній матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, працює на посаді лікаря анестезіолога в КНП «Міський клінічний пологовий будинок №2, має додаткові доходи, які він отримує від надання послуг лікаря-анестезіолога в різних приватних медичних закладах та є засновником ТОВ «Лайф Енерджі Груп», яке займається торгівлею електроенергії. Окрім того отримує пенсію як інвалід-війни, у власності є земельна ділянка, квартира та транспортний засіб.

Син є дитиною-інвалідом із діагнозом дитячий аутизм із ЗНМ І рівня і вираженими комунікативним порушенням та потребує постійної особливого догляду, реабілітації, як в медичній установі так і вдома.

У зв`язку із захворюванням сина, нею було витрачено кошти на обстеження, ряд необхідних лабораторних досліджень, аналізів та витрат по реабілітації. Так, нею оплачено лабораторні дослідження в ТОВ МЛ «Діла» на загальну суму 6519 грн. та в ОКНП «Буковинський центр відновного лікування та комплексної реабілітації» оплачено витрати по реабілітації сина на загальну суму 2534 грн.80 коп.

Зареєстрована як ФОП та надає перукарські послуги, однак її доходи є нестабільними, оскільки вона не має можливості працювати цілий день, у зв`язку із особливим доглядом за сином.

Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від усіх доходів, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, також стягнути з відповідача на її користь 1/2 частку понесених додаткових витрат на утримання сина в розмірі 4526 грн.90 коп. та стягнути витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 серпня 2021 року відкрито спрощене провадження по даній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівцівід 14 вересня 2021 року витребувано докази.

27 серпня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив, згідно якого просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього на користь відповідачки аліменти в розмірі ј частки від усіх його доходів, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина просить відмовити за безпідставністю та стягнути витрати на правову допомогу. Посилається на те, що вимушений працювати для утримання себе та до недавнього часу - сім`ї, однак не є здоровою людиною. Після служби в зоні АТО та отриманого поранення, став інвалідом третьої групи довічно. Отримав квартиру та земельну ділянку, як учасник бойових дій. Власником автомобіля є зовсім інша людина. Твердження позивачки щодо додаткових доходів як лікаря-анестезіолога є вигаданими. Вказує, що дійсно є засновником ТОВ «Лайф Енерджі Груп», однак ніякого доходу від перебування у складі засновників не отримував. Дійсно працює на посаді лікаря-анестезіолога в КНП «Міський клінічний пологовий будинок», розмір його зарплати 15000-17000 гривень в середньому. Розуміє потреби сина, та добровільно надавав позивачці кошти 28.05.2021 р. 5000 грн., 28.07.2021- 9000 грн., 11.08.2021 року 3000 грн. та 2000 грн. Вказує, що вони проживають в квартирі, послуги за яку він оплачує та буде оплачувати. Щодо додаткових витрат на дитину зазначив, що оплати за проведені аналізи, які зазначені в квитанціях наданих позивачкою, були здійснені ще під час шлюбу та він також надавав кошти на проведення таких аналізів та занять. Надані позивачкою фіскальні чеки ніяким чином не підтверджують оплату саме аналізів для їх спільного сина, оскільки замовлення аналізів були зроблені у однієї юридичної особи, а оплата була здійснена іншій юридичній особі. Дитячий аутизм не є хворобою, яка потребує головного та необхідного лікування у вигляді медикаментів, а навпаки соціалізація дитини є основним напрямком реабілітації. Син ходить у звичайний садочок, ніяких лікарських обмежень у спілкуванні для ОСОБА_6 не існує, а приймання медичних препаратів базується на здоровому харчуванні та прийманні вітамінів, важливою є програма занять, яка прописана в індивідуальній програмі реабілітації дитини, такі заняття для дітей інвалідів є безкоштовними. Вважає, що позивачка не довела необхідності додаткових витрат на дитину у розмірі 4526 грн.90 коп.

01 вересня 2021 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що інвалідність відповідача жодним чином не впливає на його працездатність. 28 липня 2020 року, під час шлюбу, було придбано транспортний засіб «Hyundai Sonata», 2015 року випуску, який відповідачем відчужено сестрі, хоча залишився автомобіль у користуванні відповідача. Щодо додаткових витрат зазначила, що відповідач працює в «Mark andrology-перша чоловіча клініка» та в «Сучасній Гінекології». Зазначила, що в реєстрі неприбуткових установ та організацій ТОВ «Лайф Енерджі Груп» не значиться. Всі виплати, які надавав їй відповідач є примусовими та «випрошеними» на потреби сина, оскільки відповідач протягом останніх двох місяців дитиною не цікавиться. Абсолютно всі обстеження, аналізи та сеанси психолога та логопеда оплачує самостійно. З дати розірвання шлюбу особисто перераховує на рахунок відповідача кошти за комунальні послуги у розмірі Ѕ частки від їх вартості, сплачує послуги за Інтернет. Щодо витрат по оплаті відповідачем комунальних послуг зазначає, що вони є мінімальними, оскільки він є особою із інвалідністю внаслідок війни та йому надаються пільги 75 процентна знижка та сплачені кошти повертаються йому, так як розпочався процес монетизації пільг та субсидій на оплату житлово-комунальних послуг. Вказує, що нею було сплачено кошти в сумі 1525 грн. та в сумі 4994 грн., на рахунок, який їй надано в медичній лабораторії. Сину необхідне медикаментозне лікування та реабілітація, також дитина має генетичне захворювання непереносимість сірковмісних амінокислот та потребує посиленого та спеціального харчування, контролю стану здоров`я за допомогою лабораторних аналізів крові та підтримки організму за допомогою дорого вартісних комплексів імпортного виробництва. Окрім того, зазначила, що відповідач фактично самоусунувся від прийняття участі у вихованні та житті сина, забороняє займатись здоров`ям дитини та більше того неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство в присутності сина.

14 вересня 2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли заперечення щодо відповіді на відзив в яких вказує, що посилання позивачки щодо отримання ним доходів, окрім єдиного місця роботи є непідтвердженими, як і факту того, що позивачка примушувала його надавати кошти. Відсутність прибутку в ТОВ «Лайф Енерджі Груп» є просто результатом невдалої господарської діяльності, а тому в реєстрі неприбуткових організацій його бути не може. Щодо вчинення фактів домашнього насильства, позивачка використовує неналежні та недопустимі докази, оскільки його ніколи не притягували до адміністративної відповідальності.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних в ньому.

Відповідач та представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнали частково, просили стягнути аліменти з відповідача на сина в розмірі ј частки його доходів, в іншій частині позову просили відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 22.10.2015 року, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 червня 2021 року, що підтверджується копією рішення суду (а.с.13).

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.12).

Після розірвання шлюбу, позивачка, відповідач та їх син проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ОСББ « Проспект Незалежності, 114» від 26 квітня 2021 р. (а.с.14).

Даний факт також не заперечується сторонами.

Роїк Марк є дитиною-інвалідом із діагнозом дитячий аутизм із ЗНМ І рівня і вираженими комунікативними порушеннями та потребує реабілітаційних заходів, які передбачені індивідуальною програмою реабілітації дитини-інваліда №81 ( а.с.21-22).

Випискою з медичної карти №2079 хворого ЦМДДВПЗ ЧОПЛ ОСОБА_5 підтверджується, що він перебував на стаціонарному лікуванні ЧОПЛ з 16.06.2021 р. по 02.07.2021 р. з основним діагнозом - дитячий аутизм із ЗНМ 1 рівня, вираженими порушеннями комунікативних функцій, виписаний з лікувальними рекомендаціями, спостереження дитячого психіатра, ноотропил, риспетріл по 0,25 мг 2 рази на день, корекційно-виховна робота згідно розробленої ІПР ( а.с.143).

З 01.02.2020 р. Роїк Марк у ОКНП «Буковинський центр відновного лікування та комплексної реабілітації дітей» отримує консультації та проходить огляди у відповідних спеціалістів, пройшов індивідуальні заняття з психологом. Батьки не зверталися до центру для проходження курсу реабілітації для сина. З наданих до відповіді додатків вбачається, що ОСОБА_7 пройшов у центрі огляди вузьких спеціалістів ( а.с.145-152).

З наданої відповіді ОКНП «Буковинський центр відновного лікування та комплексної реабілітації дітей» від 13.09.2021 р., відшкодування Центру вартості реабілітаційних послуг для дітей здійснюється місцевими органами в межах бюджетних коштів. Один курс реабілітації тривалістю 10 днів за напрямом «Медична реабілітація дорослих та дітей від трьох років з ураженням нервової системи» забезпечує кожну дитину необхідними медичними послугами на суму 7729 грн. За бажанням батьків, медичні послуги понад встановлені граничні розміри фінансування або інші платні медичні послуги на платній основі.

Відповідно до довідки №61 від 25.08.2021 р. ОСОБА_5 , 2017 р. відвідує дошкільний навчальний заклад №9 комбінованого типу м.Чернівці ( а.с.115).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несутьосновну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

При цьому, згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 7 Закону України «;Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено з 1 січня, прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює на посаді лікаря-анестезіолога в КНП «Міський клінічний пологовий будинок №2» та отримує заробітну плату за місцем роботи, за період з 01 листопада 2020 року по 30 квітня 2021 року загальна сума доходу становить 103161 грн. 39 коп. (а.с.15-16).

Судом враховується стан здоров`я відповідача, зокрема, що він є інвалідом третьої групи безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 (а.с.55 56).

Відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Чернівецькій області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. складає 95865грн.78 коп., за період з 01.01.2021 р. по 30.09.2021 р. складає 72216 грн. 81 коп., що підтверджується довідками ГУ ПФУ в Чернівецькій області №852 від 28.09.2021 року (а.с.203-205).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2021р., земельна ділянка кадастровий номер :48:003:0125, площею 0,0522 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (а.с.17).

Власником квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 63,3 кв.м. є ОСОБА_2 , що підтверджується виятягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.18).

Відповідно до відповіді Територіального Сервісного центру №7341 Регіонального сервісного центру МВС в Чернівецькій області №31/24/14-395 від 29.09.2021 року транспортний засіб Hyundai Sonata д.н.з. НОМЕР_1 08.04.2021 року зареєстрований за ОСОБА_8 (а.с.191).

З відповіді Головного управління державної податкової служби України в Чернівецькій області слідує, що ТОВ «Лайф Енерджі» перебуває на обліку з 28.10.2020 року по теперішній час. Згідно поданої декларації з податку на прибуток платник звітує про відсутність діяльності. Інформація про податкову звітність про фізичну особу ОСОБА_2 в період 2020 р. по 2021 р. відсутня (а.с.218).

Відповідно до відповіді директора ТОВ «Лайф Енерджі Груп» Шафранського Р.М. слідує, що з моменту заснування фірми по теперішній час засновнику ОСОБА_2 жодних дивідендів не виплачувалось (а.с.62).

Як вбачається з наданих відповідачем дублікатів квитанцій, ОСОБА_2 перераховувалися в 2021 році кошти на ім`я позивачки ОСОБА_1 , у травні - 5000 грн., у липні 9000 грн., у серпні 5000 грн. ( двома квитанціями 2000 + 3000 ) ( а.с. 64- 66).

Окрім того, відповідач здійснює оплату комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 , про що свідчать надані ним платіжні доручення(а.с. 67-114).

Відповідач є працездатним, має доходи та нерухоме майно і відповідно до ст.180 СК України зобов`язаний утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів. Стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших осіб на утриманні не має.

При ухваленні рішення про стягнення аліментів, суд керується інтересами дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення.

Оскільки добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення їх дитини не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З системного аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила відповідний позов. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №81 ОСОБА_5 є дитиною інвалідом із діагнозом дитячий аутизм із ЗММ І рівня і вираженими комунікативними порушеннями (а.с.21-22).

Так, хвороба дитини є безумовною обставиною, яка вказує на наявність додаткових витрат, яких вона потребує у зв`язку з обстеженням та лікуванням.

Натомість позивачкою не надано суду доказів, що понесені нею витрати були необхідними, відсутні докази необхідності саме в приватних лабораторіях здавати аналізи, відсутні направлення лікарів, вказано у замовленнях «самозвернення», згідно квитанцій оплата здійснена іншій юридичній особі, а не ТОВ «МЛ «Діла», а тому в даному випадку відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивачки додаткових витрат в сумі 4526 грн. 90 коп.

Щодо судових витрат на правову допомогу, які заявили сторони, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першоїшостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Наведений підхід до вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 753/15683/15, від 18 червня 2019 року у справі № 910/3929/18.

Представник позивачки просила стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14250 грн.

Посилалася на те, що нею була надана правнича допомога ОСОБА_1 , якою відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг від 04.08.2021 р., вартість послуг адвоката становить 6000 грн., які сплачені згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 04.08.2021 р. Крім цього, вартість послуг адвоката згідно акту прийняття-передачі наданих послуг від 26.11.2021 р., складає 8250 грн., які ще не сплачені позивачкою.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки на підтвердження своїх вимог надала: копію Договору №37 «Про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги» від 02 серпня 2021 року ( а.с. 226), укладеного між адвокатом Якобишеною Т.Д. та Роїк Д.В. додаткову угоду №1 від 02.08.2021 р. до Договору №37 «Про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правової допомоги» від 02 серпня 2021 року ( а.с.36); акт приймання-передачі наданих послуг від 04.08.2021 р. згідно якого виконана наступна робота: зустріч з клієнтом, консультація, вивчення документів та підписанні договору про надання правничої допомоги, формування правової позиції -1500 грн., підготовка та подання позовної заяви -3000 грн., формування копій додатків 1500 грн. а всього до сплати 6000 грн.( а.с.38); акт прийняття-передачі наданих послуг від 26.11.2021 р., згідно якого виконана наступна робота: зустріч з клієнтом, ознайомлення з відзивом на позовну заяву та обговорення позиції відносно відповіді на відзив 1500 грн., підготовка та відправка відповіді на відзив на позовну заяву 3000 грн., ознайомлення із витребуваними доказами 750 грн., представництво інтересів в суді 3000 грн., а всього до сплати 8250 грн., які замовник зобов`язується сплатити до 30.11.2021 р. (а.с.227) ; квитанцію до прибуткового касового ордеру від 04.08.2021 р. на суму 6000 грн.(а.с.228).

Врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом Якобишеною Т.Д. роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи заперечення іншої сторони щодо обґрунтованості розміру зазначених витрат, а також те, що позов задоволено частково та відповідно покладення на сторони судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог, дійшов висновку про необхідність зменшення позивачці розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивачки 7000 грн. витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Представники відповідача просили стягнути з позивачки на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12500 грн, яка надана адвокатом Косовським М.В. та 2700 грн. за надану правничу допомогу адвокатом Станкевичем М.С.

Посилаються на те, що відповідачу надана правнича допомога відповідно до договору про надання правової допомоги від 05 травня 2021 року, укладеного між адвокатом Косовським М.В. та Роїком М.І. ( а.с.122-124), додатком №1 до Договору про надання правової допомоги від 05 травня 2021 року, в якому міститься акт виконаних робіт: надання консультацій 2000 грн. , ознайомлення та вивчення матеріалів справи 1500 грн., підготовка та складання адвокатського запиту- 1000 грн., підготовка та складання відзиву - 5000 грн., участь в судовому засіданні -3000 грн., а всього 12500 грн. ( а.с.125-126).

Також відповідачу надана правова допомога адвокатом Станкевичем М.С. згідно договору про надання правової допомоги від 13 серпня 2021 року та додаткомЗ№1 до договору про надання правової допомоги від 13 серпня 2021 року, з якого вбачаються типи послуг надані клієнту: ознайомлення з документами по справі та консультування клієнта 700 грн., складання процесуальних заяв за необхідністю 1000 грн., представництво в суді 2000 грн., актом наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги від 13 серпня 2021 року, в якому зазначено типи послуги: ознайомлення з документами по справі та консультування клієнта 700 грн., представництво в суді 2000 грн. та відмітка про отримані кошти.

Врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатами Косовським М.В. та Станкевичем М.С. роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи заперечення іншої сторони щодо обґрунтованості розміру зазначених витрат, враховуючи часткове задоволення позову та відповідно покладення на сторони судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог, дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивачки на користь відповідача - 4000 грн.

Суд вважає, що саме такий розмір витрат на професійну правову ( правничу) допомогу сторонам відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю та необхідністю у цій справі.

На підставі п.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладену більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи зазначену правову норму, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у судових витратах на професійну правову ( правничу) допомогу в сумі 3000 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України, та керуючись ст.ст. ст.ст.10-13, 128, 137, 141, 223, 258-259, 264-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Заставна Заставнівського району Чернівецької області, РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 908 гривень 00 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у судових витратах на професійну правову ( правничу) допомогу в сумі 3000 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 06 грудня 2021 року.

СУДДЯ Л.В. ЯРЕМА