Справа № 466/7299/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«08» листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Назаркевич Ю.Р.

учасники справи: позивачі ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідач ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай»

представник позивачів ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення страхового відшкодування та пені за весь період прострочення виплати страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

10 серпня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред`явили в суд позов до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (далі ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», відповідач) про захист прав споживачів, в якому просять ухвалити рішення про стягнення з відповідача на їх користь 10 697,39 грн. страхового відшкодування та пеню за весь період прострочення виплати страхового відшкодування, розмір якої за кожний день прострочення становить 320,92 грн.

Як на підставу своїх вимог покликаються на те, що ними на період з 31 жовтня 2020 року до 07 листопада 2020 року через тур агента - ТОВ «Верма Тревел», в туроператора ТОВ «ДжоінАп», заброньовано та оплачено тур в Єгипет, готель DesertRose 5* (Хургада), з перельотом загальною вартістю 941,53 долари США (оплата в гривнях становила 24 108,00 грн.), що підтверджується: підтвердженням туроператора ТОВ «ДжоінАп» за заявкою № 2156312; ваучером № 2156312; авіаквитками.

Також для здійснення поїздки за кордон ними було придбано страхівку в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», про що видано свідоцтво про страхування № D2156312/2 від 29 жовтня 2020 року, яка, серед іншого, включає в себе страхування у разі інфікування застрахованої особи вірусом СОVID-19 та перебування застрахованої особи перед початком туру у близькому контакті з особою , яка інфікована вірусом СОVID-19 (п. 3.1.1.12 та 3.1.1.13 витягу з Генерального договору №20.015017.1801-481 від 20 червня 2020 року).

Однак, безпосередньо перед їх вильотом до Єгипту в нього, ОСОБА_1 , методом ПЛР в лабораторії молекулярно-генетичних досліджень НДІЕГ ЛНМУ ім. Данила Галицького було виявлено РНК вірусу SARS-CoV-2, що унеможливило його поїздку разом з ОСОБА_2 в Єгипет згідно придбаного туру на період з 31 жовтня 2020 року до 07 листопада 2020 року.

Відповідно до п. 3.1.1.13 свідоцтва про страхування № D2156312/2 від 29.10.2020 року страховим ризиком є інфікування застрахованої особи вірусом СОVID-19, що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом тестування методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженнями МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Документ, що підтверджує позитивний результат тестування має бути датований не раніше, ніж за 48 годин до початку туру. Крім того, згідно п. 3.1.1.14 цього свідоцтва страховим ризиком є перебування застрахованої особи перед початком туру у близькому контакті з особою, яка інфікована вірусом СОVID-19, що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом тестування методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженнями МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Даний пункт діє за умови, що особа, у якої підтверджено позитивний результат тестування на вірус СОVID-19, планувала здійснити подорож разом з застрахованою особою (вказана в одній заявці на тур та/або в одному договорі на туристичне обслуговування).

Внаслідок настання страхових ризиків, визначених п. 3.1.1.13 та 3.1.1.14 свідоцтва про страхування, вони, позивачі, невідкладно звернулися до відповідача (страховика) із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, яка отримана відповідачем 06 листопада 2020 року.

05 квітня 2021 року відповідачем прийнято рішення про виплату їм, позивачам, страхового відшкодування в розмірі 10 697,39 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 2778,45 грн. та доступних до повернення коштів у розмірі 10 632,16 грн.).

Згідно відповіді ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» № Ф2-843 від 19 квітня 2021 року на адвокатський запит адвоката Саламахи Н.В. 05 квітня 2021 року відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, про що складено страховий акт № 04/21-353 НПЗК, внаслідок чого виплата страхового відшкодування буде здійснена до 26 квітня 2021 року у відповідності до положень п. 10.10 свідоцтва про страхування.

Однак, виплата страхового відшкодування відповідачем не здійснена до сьогодні.

Листом № 02-1232 від 29.06.2021 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у відповідь на адвокатський запит адвоката Саламахи Н.В. повідомило, що 19 квітня 2021 року Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України було прийнято рішення №21/921-пк про застосування до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження з діяльності фінансових послуг, що фактично призупинило господарську діяльність відповідача, в зв`язку з чим, виникла тимчасова неспроможність відповідача виконувати свої зобов`язання, в тому числі перед клієнтами. Також відповідач повідомив про те, що після фінансової стабілізації він виконає свої зобов`язання перед позивачами, а саме здійснить виплату страхового відшкодування та сплатить пеню за кожен день прострочення виплати.

Приписами ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з положеннями ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно п. 10.10 свідоцтва про страхування № 02156312/2 від 29.10.2020 року страховик (відповідач) зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Факт порушення відповідачем умов договору страхування та законодавчих вимог підтверджується також листом Національного Банку України № 14-0004/57970 від 29.06.2021 року про результати розгляду їх, позивачів, скарги, з якого убачається, що НБУ виявлено ознаки порушення відповідачем вимог законодавства у сфері фінансових послуг щодо невиконання страховиком обов`язку здійснити виплату страхового відшкодування та проінформовано про те, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки, яка визначається умовами договору страхування або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Застосування до відповідача заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг згідно рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ № 21/921-ПК від 19.04.2021 року не звільняє відповідача ні від обов`язку сплатити основний борг - суму страхового відшкодування, ні від обов`язку щодо сплати неустойки (пені), оскільки:

- згідно вказаного рішення заборонено лише укладати нові договори, а не здійснювати виплати за вже укладеними;

- неможливість виконання зобов`язання не звільняє від виконання договірних зобов`язань згідно чинного законодавства та в жодному нормативному акті немає положення про те, що вжиття до страховика певних заходів дозволяє йому не виконувати взяті на себе зобов`язання;

- листом № 02-1232 від 29.06.2021 року відповідач визнав свій обов`язок щодо сплати пені позивачам.

Оскільки відповідачем не проведено виплату страхового відшкодування, вони, позивачі, змушені звернутись в суду з позовом про стягнення такої виплати, а також просять суд стягнути на їх користь пеню за кожен день прострочення на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», та судові витрати.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова суду від 11 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву у справі.

У встановлений ухвалою строк ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не подало.

В судове засідання, яке було призначено на 08 листопада 2021 року о 12.00 год. не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 08 листопада 2021 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на період з 31 жовтня 2020 року до 07 листопада 2020 року через тур агента - ТОВ «Верма Тревел», в туроператора ТОВ «ДжоінАп» заброньовано та оплачено тур в Єгипет, готель DesertRose 5* (Хургада), з перельотом загальною вартістю 941,53 долари США (оплата в гривнях становила 24 108,00 грн.), що підтверджується: підтвердженням туроператора ТОВ «ДжоінАп» за заявкою № 2156312; ваучером № 2156312; авіаквитками.

Також для здійснення поїздки за кордон ними було придбано страхівку в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», про що видано свідоцтво про страхування № D2156312/2 від 29 жовтня 2020 року, яка, серед іншого, включає в себе страхування у разі інфікування застрахованої особи вірусом СОVID-19 та перебування застрахованої особи перед початком туру у близькому контакті з особою , яка інфікована вірусом СОVID-19 (п. 3.1.1.12 та 3.1.1.13 витягу з Генерального договору №20.015017.1801-481 від 20 червня 2020 року).

Однак, безпосередньо перед їх вильотом до Єгипту в позивача ОСОБА_1 методом ПЛР в лабораторії молекулярно-генетичних досліджень НДІЕГ ЛНМУ ім. Данила Галицького було виявлено РНК вірусу SARS-CoV-2, що унеможливило його поїздку разом з ОСОБА_2 в Єгипет згідно придбаного туру на період з 31 жовтня 2020 року до 07 листопада 2020 року.

Відповідно до п. 3.1.1.13 свідоцтва про страхування № D2156312/2 від 29.10.2020 року страховим ризиком є інфікування застрахованої особи вірусом СОVID-19, що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом тестування методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженнями МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Документ, що підтверджує позитивний результат тестування має бути датований не раніше, ніж за 48 годин до початку туру. Крім того, згідно п. 3.1.1.14 цього свідоцтва страховим ризиком є перебування застрахованої особи перед початком туру у близькому контакті з особою, яка інфікована вірусом СОVID-19, що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом тестування методом полімеразної ланцюгової реакції (ПЛР) або іншим методом за розпорядженнями МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Даний пункт діє за умови, що особа, у якої підтверджено позитивний результат тестування на вірус СОVID-19, планувала здійснити подорож разом з застрахованою особою (вказана в одній заявці на тур та/або в одному договорі на туристичне обслуговування).

Внаслідок настання страхових ризиків, визначених п. 3.1.1.13 та 3.1.1.14 свідоцтва про страхування, позивачі невідкладно звернулися до відповідача (страховика) із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, яка отримана відповідачем 06 листопада 2020 року.

05 квітня 2021 року відповідачем прийнято рішення про виплату позивачам, страхового відшкодування в розмірі 10 697,39 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 2778,45 грн. та доступних до повернення коштів у розмірі 10 632,16 грн.).

Сума страхової виплати позивачами не оспорюється.

Така виплата, як вбачається з відповіді ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» № Ф2-843 від 19 квітня 2021 року на адвокатський запит адвоката ОСОБА_3 , у відповідності до положень п. 10.10 свідоцтва про страхування повинна була бути здійснена 26 квітня 2021 року.

Однак, виплата страхового відшкодування відповідачем не здійснена до даного часу.

Листом № 02-1232 від 29.06.2021 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» у відповідь на адвокатський запит адвоката Саламахи Н.В. повідомило, що 19 квітня 2021 року Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України було прийнято рішення №21/921-пк про застосування до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження з діяльності фінансових послуг, що фактично призупинило господарську діяльність відповідача, в зв`язку з чим, виникла тимчасова неспроможність відповідача виконувати свої зобов`язання, в тому числі перед клієнтами. Також відповідач повідомив про те, що після фінансової стабілізації він виконає свої зобов`язання перед позивачами, а саме здійснить виплату страхового відшкодування та сплатить пеню за кожен день прострочення виплати.

Приписами ст. 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з положеннями ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно п. 10.10 свідоцтва про страхування № 02156312/2 від 29.10.2020 року страховик (відповідач) зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Факт порушення відповідачем умов договору страхування та законодавчих вимог підтверджується також листом Національного Банку України № 14-0004/57970 від 29.06.2021 року про результати розгляду їх, позивачів, скарги, з якого убачається, що НБУ виявлено ознаки порушення відповідачем вимог законодавства у сфері фінансових послуг щодо невиконання страховиком обов`язку здійснити виплату страхового відшкодування та проінформовано про те, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки, яка визначається умовами договору страхування або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Суд погоджується з доводами позивачів про те, що застосування до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг згідно рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ № 21/921-ПК від 19.04.2021 року не звільняє відповідача ні від обов`язку сплатити основний борг - суму страхового відшкодування, ні від обов`язку щодо сплати неустойки (пені), оскільки:

- згідно вказаного рішення заборонено лише укладати нові договори, а не здійснювати виплати за вже укладеними;

- неможливість виконання зобов`язання не звільняє від виконання договірних зобов`язань згідно чинного законодавства та в жодному нормативному акті немає положення про те, що вжиття до страховика певних заходів дозволяє йому не виконувати взяті на себе зобов`язання;

- листом № 02-1232 від 29.06.2021 року відповідач визнав свій обов`язок щодо сплати пені позивачам.

Як вбачається з матеріалів справи, з приводу невиплати позивачам страхового відшкодування відповідачем Національним банком України проведена перевірка, результати якої відображені в листі № 14-0004/57970 від 29.06.2021 року «Про розгляд скарги». Згідно вказаного листа, 06.11.2020 року страховиком відповідачем у справі, отримано заяву позивачів про настання події, що має ознаки страхового випадку, відповідно до якої позивачі не змогли здійснити туристичну подорож у зв`язку із виявленням захворювання на COVID-19, а також заяву про виплату страхового відшкодування. Національним банком було встановлено, що листом від 10.12.2020 року № 02-8229/3 страховиком відповідачем у справі, було направлено запит до ТзОВ «Джоін Ап» з метою отримання інформації про підтвердження розміру понесених позивачами витрат. Листом від 15.03.2021 року № 02-1705/20 ТзОВ «Джоін Ап» повідомлено страховика відповідача у справі, про розмір понесених позивачами витрат на придбання туристичних послуг, а саме те, що вартість туристичної послуги складає 24108,00 грн. При цьому, повернення коштів за цим туристичним замовленням не здійснювалось, але доступні кошти до повернення в розмірі 10632,16 грн.

Зважаючи на відсутність доказів виконання відповідачем обов`язку щодо виплати страхового відшкодування у строк, встановлений договором, та на момент розгляду справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на корись позивачів суми страхового відшкодування в розмірі 10 697,39 грн.

Крім того, позивачі просять суд стягнути з відповідача на їх користь пеню за порушення відповідачем строків виплати страхового відшкодування у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) за кожний день прострочення згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Розглянувши вказану позовну вимогу, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що в п. 7.9 свідоцтва про страхування зазначено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01 % за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу.

Натомість, згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 559/1605/18 зроблено наступний висновок: «У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

У пункті 8.26. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) вказано, що «водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах».

Тлумачення п.3 ст. 3, ст. 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових. Зокрема, свобода укладання договору; у виборі контрагента, виду договору, визначенні умов договору, форми договору. При реалізації принципу свободи договору слід враховувати вимоги ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості. Тобто законодавець, закріплюючи принцип свободи договору, встановив і його обмеження. Причому останні є одночасно й межами саморегулювання. Вони передбачені в абз. 2 ч.3 ст. 6 ЦК України, згідно з якою сторони не можуть відступати від положень актів цивільного законодавства в разі існування однієї з таких підстав: наявності в акті цивільного законодавства прямої вказівки про неможливість сторін відступати від його імперативного положення (наприклад, згідно ч.5 ст. 576 ЦК України предметом застави не можуть бути вимоги, які мають особистий характер, а також інші вимоги, застава яких заборонена законом); якщо зі змісту акту цивільного законодавства випливає обов`язковість його положень, яка може мати вигляд вказівки в акті цивільного законодавства на нікчемний характер відступу від його положень, або виражатися за допомогою інших правових засобів (наприклад, таким буде припис абз. 2 ч.1 ст. 739 ЦК України, що умова договору, відповідно до якої платник безстрокової ренти не може відмовитися від договору ренти, є нікчемною); якщо це випливає із суті відносин між сторонами. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (ч.2 ст. 551 ЦК України). У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги),якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

За таких обставин, застосовуючи висновок Верховного Суду у справі №559/1605/18, викладений в постанові від 30.09.2020 року, та приписи матеріального законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач повинен сплатити на користь позивачів пеню в розмірі, визначеному ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (3 % за кожен день прострочення), а не п. 7.9 свідоцтва про страхування (0,01 % за кожен день прострочення).

Зважаючи на те, що розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню становить 10 697,39 грн., розмір пені за 1 день прострочення дорівнює 320,92 грн. Враховуючи те, що період прострочення розпочався з 27 квітня 2021 року і триває до 08 листопада 2021 року то кількість днів прострочення становить 195 днів. За таких обставин, розмір пені згідно ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» становить 62 579,40 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір нарахованої позивачами неустойки значно перевищує розмір збитків, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення її розміру до суми вартості страхової послуги в розмірі 10 697,39 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог про стягнення пені на загальну суму 10697,39 грн.

Також позивачі просять суд стягнути з відповідача вартість понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., на підтвердження чого подано договір про надання професійної правничої допомоги № 05/08/21-ФО від 05.08.2021 року, акт приймання-передачі наданих послуг, квитанція про оплату.

Ст.141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат, відповідно до якого судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи наведені нормативні вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів понесених ними витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., які підтверджені документально.

Статтею 540 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Враховуючи те, що право позивачів вимагати виплати страхового відшкодування виникло з одного й того ж договору страхування, виплата страхового відшкодування є неподільним зобов`язанням, оскільки договором не встановлено порядку його поділу, суд приходить до висновку пр. наявність у позивачів права на солідарне стягнення страхового відшкодування.

Також суд приймає до уваги те, що згідно ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 281, 282 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 540, 541, 551, 979, 988, 990 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про стягнення страхового відшкодування та пені за весь період прострочення виплати страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь солідарних кредиторів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10 697,39 грн. (десять тисяч шістсот дев`яносто сім гривень тридцять дев`ять копійок) страхового відшкодування.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь солідарних кредиторів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пеню в розмірі 10697,39 грн. (десять тисяч шістсот дев`яносто сім гривень тридцять дев`ять копійок)

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» на користь солідарних кредиторів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3 000,00 грн. (три тисячі гривень) понесених ними витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» судовий збір в доход держави в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.», адреса місцезнаходження: 04211, м. Київ, вулиця Героїв Сталінграда, 4, корп. 6а, код ЄДРПОУ - 32404600

Повний текст рішення складено 15 листопада 2021 року.

Суддя В. І. Кавацюк