Справа пр. № 2/756/754521
У Х В А Л А

17 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду

м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

07 грудня 2021 року дана справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва.

Того ж дня справа була передана на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Правила підсудності справ, які розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, визначені у параграфі 3 глави 2 розділу І ЦПК України (ст. ст. 26-30 Кодексу).

У вказаному параграфі ЦПК України встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (ст. 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (ст. 26), правила альтернативної підсудності (ст. 28) та правила виключної підсудності (ст. 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

09 грудня 2021 року до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддею було зроблено запит до Реєстру територіальної громади м. Києва щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі.

Суддею отримано відповідь, що згідно з Реєстром територіальної громади

м. Києва місце проживання відповідача ОСОБА_2 не зареєстроване в Оболонському районі м. Києва.

Також ч. 2 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

До позовної заяви ОСОБА_1 не долучено доказів, які б засвідчували те, що від шлюбу з ОСОБА_2 у неї є малолітні або неповнолітні діти, які перебувають на її утриманні. Також у позовній заяві відсутні посилання на те, що ОСОБА_1 не може за своїм станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Таким чином, підстави для зверення позивача до Оболонського районного суду м. Києва з позовом відповідно до правил ч. ч. 1, 2 ст. 28 ЦПК України відсутні.

За приписами ч. 1 ст. 378 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України". Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За приписами ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що останнє відоме місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Оскільки останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Деснянського району м. Києва, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 9 ст. 28 ЦПК України належить до територіальної юрисдикції Деснянського районного суду м. Києва.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що справа згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України належить до територіальної юрисдикції (підсудна) Деснянському районному суду м. Києва, її слід надіслати на розгляд цьому суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - надіслати за підсудністю на розгляд Деснянському районному суду м. Києва у зв`язку з тим, що вказана справа не підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук