ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року
справа № 638/7176/21
провадження № 2/638/4259/21
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Яковлевої В.М.,
за участю секретаря судового засідання Проданової М.О.,
учасники справи:
позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації),
17 травня 2021 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі -МТСБУ) Гермаш Сергій Михайлович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Позовна заява вмотивовано тим, що 31 грудня 2019 року приблизно о 14:30 год в м. Харкові по вул. Клочківська, 174, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Greelу», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Greelу», державний номерний знак НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2020 року вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача.
Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водій пошкодженого автомобіля «Greelу», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 02 січня 2020 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до останнього із заявою про отримання відшкодування шкоди.
Відповідно до Звіту автотоварознавчого дослідження від 14 лютого 2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Greelу», державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 15 752, 68 грн.
Позивачем була відшкодована шкода потерпілому у загальній сумі 16 445, 09 грн., у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача витрати пов`язані із здійсненням виплати потерпілому в розмірі 15 008, 89 грн, витрати пов`язані зі збором документів та визначення розміру шкоди у сумі 1436, 20 грн та сплачений судовий збір.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, у позовній заяві просив слухати справу без його участі, зазначивши, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про час, дату, місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, поштове повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з поміткою адресат відсутній за вказаною адресою.
Пунктом 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог пункту 4 частини восьмої, а також частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідачем в установлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України.
Відповідно до вимог статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.
Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.
Докази того, що відповідач на виконання вимог статті 131 ЦПК України повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження, в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, однак повторно у судове засідання не з`явився.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі № 922/623/20.
За таких обставин суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності відповідача.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Приписами статтей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 лютого 2020 року, 31 грудня 2019 року приблизно о 14:30 год ОСОБА_2 , керуючи
автомобілем «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по вул. Клочківська, 174, при зміні напрямку руху, не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Greelу», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень.
В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було.
Разом з тим, водій пошкодженого автомобіля «Greelу», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 02 січня 2020 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до останнього із заявою про отримання відшкодування шкоди.
Відповідно до Наказу № 3628 від 30 березня 2020 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 15 008, 89 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1477110 від 01 квітня 2020 року.
Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1436, 20 грн, яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 1476651 від 24 березня 2020 року.
Відповідно до Звіту № 53 щодо визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин складеного 14 лютого 2020 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля «Greelу СК», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого при ДТП 31 грудня 2019 року склала 15 752, 68 грн. з урахуванням ПДВ на замінні складові частини.
Згідно з статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно з частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Оскільки ОСОБА_1 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування йому заподіяної шкоди. На підставі його заяви Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало йому заподіяну шкоду в розмірі 15 008, 89 грн. та оплатило витрати, пов`язані з визначенням розміру шкоди у сумі 1436, 20 грн. Отже, позивач має право зворотної вимоги до відповідача, як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Виходячи з викладеного, враховуючи надані позивачем докази і ненадання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 1-18, 76-82, 95, 141, 228, 229, 235,244,245,259,263-265,268,280-284,354 ЦПК України, статтею 1191 ЦК України, статтями 22,38,41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд , -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації) - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму завданої майнової шкоди у розмірі 16 445 (шістнадцять тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 09 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачену суму судового збору у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 20 грудня 2021 року.
Суддя В.М. Яковлева