Єдиний унікальний номер 219/6308/20
Номер провадження 22-ц/804/434/21
Єдиний унікальний номер 219/6308/20
Номер провадження 22-ц/804/434/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Азевича В.Б., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні в м. Бахмут апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги (суддя першої інстанції ОСОБА_2 , повний текст рішення складено 30 листопада 2020 року),

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги. Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 113111,38 грн.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2020 року в задоволені позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (далі Управління) до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась начальник Управління Сподіна І.В. та подала апеляційну скаргу, вважає, що воно є необґрунтованим та ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що 25.08.2015 року відповідача було взято на облік в Управлінні, до Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб Управління відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»

Рішенням від 04.1.2015 року ОСОБА_1 було призначено допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат па проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідач систематично зверталась з заявами про призначення щомісячно адресної допомоги та була повідомлена про її обов`язок повідомляти органи соціального захисту про зміну обставин, які впливають на виплату державної допомоги.

Посилання суду першої інстанції на ненадання належних доказів на проживання в належній чоловіку ОСОБА_1 на праві власності 1/6 частини квартири не спростовують висновку позовних вимог, так як відповідач при зверненні із заявою про призначення допомоги не повідомила управління про наявність у неї такого майна та про його стан.

Наголошує на тому, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за чоловіком відповідача з 05.05.2008 року зареєстроване право власності на 1/6 квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а тому з цих відстав відповідач не мала права на отримання державної допомоги.

Начальник управління Сподіна І.В. просила рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить, 113111,38 грн. тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (2270 х 100 = 227000), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, що підтверджується копією довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення № від 25.08.2015 (а.с.12).

На підставі заяви від 19.12.2015 (а.с.17-19), відповідачу ОСОБА_1 була призначена і виплачувалася тимчасова допомога. Згідно рішень про призначення державної допомоги переміщеним особам на проживання відповідачу була призначена щомісячна тимчасова допомога на загальну суму 113 111,38 грн.:

- рішенням від 04.11.2015 - з 19.10.2015 по 18.12.2015, з 19.12.2015 по 18.02.2016, з 19.02.2016 по 18.04.2016 (а.с.20 ),

- рішенням від 29.02.2016 - з 01.04.2016 по 18.04.2016 ( перерахунок) ( а. с. 23),

- рішенням від 20.05.2016 - з 01.04.2016 по 18.04.2016 (перерахунок) (а. с. 24),

- рішенням від 06.06.2016 - з 23.05.2016 по 24.08.2016 (а. с. 27)

- рішенням від 26.09.2016 - з 25.08.2016 по 24.02.2017 (а. с.31),

- рішенням від 14.03.2017 з 27.02.2017 по 26.08.2017 (а. с. 34),

- рішенням від 07.09.2017 з 28.08.2017 по 27.02.2018 (а. с. 37),

- рішенням від 28.03.2018 з 01.03.2018 по 31.08.2018 (а. с. 41),

- рішенням від 17.09.2018 - з 03.09.2018 по 02.03.2019 (а. с. 44),

- рішенням від 25.03.2019 з 04.03.2019 по 03.09.2019 (а. с. 47),

- рішенням від 16.09.2019- з 04.09.2019 по 03.03.2020 (а. с. 50).

В ході перевірки відомостей, зазначених в заяві ОСОБА_1 . Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради на підставі інформаційної довідки 203606709 було отримано інформацію, що чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3 є власником 1/6 частини житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України, а розташована в районі проведення АТО, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради було зроблено запит для отримання відомостей щодо наявності відомостей в Державних реєстрах про нерухоме майно, яке перебуває у власності ОСОБА_3 .

Згідно Інформації № 203606709 від 11 березня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта фізична особа ОСОБА_3 має у власності 1/6 квартири загальною площею 72,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.54-55).

Рішенням начальника Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 18 березня 2020 року ОСОБА_1 було припинено виплату допомоги переміщеним особам на проживання у зв`язку з наявністю житлового приміщення (а.с.60).

Відповідно до наданої позивачем копії довідки-розрахунку надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 19 жовтня 2015 року по 03 березня 2020 року було надмірно виплачено кошти в сумі 113111,38 грн. (а.с.57-58).

Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради на адресу відповідача ОСОБА_1 були направлені повідомлення про відшкодування надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а. с. 61).

Відповідачем добровільно сума в розмірі 113111,38 грн. відшкодована не була. В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтвердив, що станом на 26.11.2020 року кошти в сумі 113111,38 грн. відповідачем не перераховані.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для примусового повернення отриманих ОСОБА_1 коштів у виді щомісячної адресної допомоги, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 19.10.2015 по 03.03.2020 року в сумі 113111,38 грн., оскільки не доведено навмисного подання недостовірної інформації або недобросовісності зі сторони набувача виплати, виходячи з відомостей, зазначених у заяві про призначення допомоги.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Надання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (далі Порядок № 505).

Згідно із п. 3 Порядку № 505 надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг , затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам), (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї).

Згідно з п. 5 Порядку № 505 надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом. Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин.

Пунктом 3 Положення про головного державного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого постановою КМУ України від 21 серпня 2001 року № 1091 (зі змінами та доповненнями) Головний державний соціальний інспектор та державний соціальний інспектор: проводять вибіркові перевірки особових справ одержувачів державної соціальної допомоги за рішенням керівника відповідного органу соціального захисту населення або його заступника; складають акти за підсумками перевірки з висновками щодо правильності призначення державної соціальної допомоги.

При цьому суд зазначає, що за п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 19.10.2015 року звернулась з заявою до Управління про призначення їй щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованій території (а.с.17-18). Також відповідачем було підписано зобов`язання повідомляти позивача про зміну обставин, які виливаються на виплату коштів (а.с.19).

В подальшому відповідач неодноразово зверталась до Управління з заявами про продовження адресної допомоги на ОСОБА_1 та її доньок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21-50).

З Державного реєстру речових прав на нерухому майно від11.03.2020 року вбачається що за чоловіком відповідача ОСОБА_3 , 16.04.2008 року видано зареєстровано 05.05.2008 року свідоцтво про право власності на 1/6 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 72,3, житлова 44,5 (а.с.54-55).

18.03.2020 року було складено акт виявлення факту переплати та прийнято рішення про відмову у призначенні грошової допомоги ОСОБА_1 у сумі 113111,38 грн. (а.с.56-60).

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини отримувача такої допомоги, тобто внаслідок його зловживань, зокрема, шляхом повідомлення недостовірних відомостей.

Апеляційний суд вважає, що твердження позивача стосовно внесення недостовірних даних про нерухомість є безпідставними та не доведеними.

Відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» 2 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1275-р,( в редакції розпорядження від 23.01.2019 року №28-р) яким було затверджено «Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», згідно із п. 3 ч. 1 якого місто Бахмут (Артемівськ) Донецької області, де розташовано житлове приміщення чоловіка відповідача входить до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

При цьому до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення затверджені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р населений пункт, де розташовано житлове приміщення чоловіка відповідача, не внесено.

23 квітня 2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 212, якою внесені зміни до абз. 2 п. 6 Порядку, з урахуванням яких було передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Оскільки місто Бахмут (Артемівськ) Донецької області відноситься до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», у своїх заявах про призначення щомісячної адресної допомоги, діючі добросовісно, відповідач повідомила правдиві відомості при поданні такої заяви.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п.6 Порядку № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

На час звернення ОСОБА_1 до позивача з відповідною заявою 19.10.2015 року, Порядок № 505 діяв в редакції від 09.09.2015 року. Пункт 6 Порядку також діяв в іншій редакції, зокрема: грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно Додатку до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція…», м. Бахмут входило до даного переліку населених пунктів на час звернення ОСОБА_1 із заявою до УПСЗН.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 р. № 28-р підтверджено, що м. Бахмут (в минулому Артемівськ) входило до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Дане розпорядження є чинним на час ухвалення рішення.

Операція Об`єднаних сил (ООС) - це комплекс військових і спеціальних організаційно-правових заходів українських силових структур, спрямований на протидію діяльності незаконних російських та проросійських збройних формувань у війні на сході України. Проведення операції передбачається виконанням Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Операція Об`єднаних сил, фактично, є переформатуванням Антитерористичної операції (АТО) з введенням воєнного або надзвичайного стану, початком якої визначено з 14:00 год. 30 квітня 2018 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що подаючи заяву про призначення допомоги, відповідач вказала правдиві відомості про те, що станом на 03.06.2017 року квартира чоловіка має статус нерухомості, що знаходиться в районі проведення антитерористичної операції. Факт призначення адресної допомоги підтверджує наявність у ОСОБА_1 права на отримання такої допомоги на час звернення. Звертаючись в подальшому неодноразово з відповідними заявами відповідач жодним чином не змінювала даних, які підлягають зазначенню в заяві, вказуючи про відсутність змін.

Зі змінами, внесеними до постанови КМУ від 01.10.2014 року № 505 постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 р. № 370, що набрали чинності 03.06.2017 року грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану (п.6).

Однак, після внесення 03.06.2017 року змін до п.6 Порядку № 505, УПСЗН не пересвідчилось у наявності права у відповідача на подальше отримання адресної допомоги та продовжило її призначення та виплату.

За змістом пункту 11 Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Так, повернення грошової допомоги можливо у випадках, коли особа навмисно подала недостовірні відомості, тобто в діях зазначеної особи має бути наявний прямий умисел, намір ввести в оману орган державної влади.

Разом з тим, зі змісту бланків заяв від 28.08.2017 року (арк. с. 35,36), від 21.03.2018 року (арк.с.39,40), від 03.09.2018 року (арк. с.42, 43), від 04.03.2019 року (арк.с. 45,46), які були надані для заповнення відповідачу, вбачається, що бланки заяв містили повідомлення, що «змін, які впливають на призначення допомоги не відбулося, а саме: в мене та у членів моєї сім`ї не має у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіці Крим і м. Севастополі, проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримання збройної агресії Російської Федерації».

Тобто форма бланку не була приведена відповідно до вимог Постанови КМУ від від 31 травня 2017 р. № 370, якою були внесені зміни до наявності підстав для отримання допомоги, а саме вимога про відсутність у будь кого з членів сім`ї заявника у власності житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Дійсно зі змісту Порядку він був прийнятий саме з метою надання допомоги окремим категоріям громадян для покриття витрат на проживання в конкретному житловому примішенні, що зумовлені вимушеною зміною місця проживання та необхідністю знайти та забезпечити себе іншим житлом.

Так, дійсно суду не надано належних доказів того, що сім`я ОСОБА_1 мала можливість користуватися 1/6 частини квартири жилою площею 44,5 кв. м, співвласником якої є чоловік відповідача, та проживала в ній.

Відповідно до принципу «належного урядування», як зокрема визначено Європейським судом з прав людини в рішенні від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» № 29979/04, п.71., відповідно до якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic).

Так, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що неприведення Управлінням форми бланку в частині подання відомостей про наявність житлового приміщення у власності у відповідність до вимог постанови КМУ від 31.05.2017 року не можна розглядати як протиправність дій відповідачки щодо ненадання інформації, яка не вимагалася.

Питання щодо призначення особі грошової допомоги, передбаченої Порядком № 505 вирішується уповноваженим органом, який зобов`язаний перевірити надані такою особою документи та на їх підставі прийняти відповідне рішення.

Виплата такої допомоги обмежена строком до шести місяців, але у випадку прийняття уповноваженим органом рішення на такий строк, останній не звільняється від обов`язку перевіряти та контролювати правомірність здійснення виплат призначеної грошової допомоги.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 127/27903/16-ц

Інші доводи апеляційної скарги повторюють зміст позовних вимог та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин у справі, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

В.Б. Азевич

І.В. Кішкіна