КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження 22-ц/824/3115/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Сирбул О.Ф. у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 91 400,56 грн., витрати на послуги по визначенню розміру шкоди у сумі 820,00 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Посилається на те, що 26.10.2017 року з вини ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Розмір збитків завданих автомобілю «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно Звіту №14694 про оцінку матеріального збитку, складеного 14.11.2017 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 91 400,56 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 912334 від 15.02.2019 МТСБУ виплатило потерпілій особі страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Mercedes-Benz» у сумі 91 400,56 грн., оскільки на дату скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 92 200,56 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, а також судовий збір в сумі 2 102 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Посилається на те, що при відкритті провадження судом порушено територіальну підсудність, оскільки з 12.01.2004 року відповідач зареєстрована в АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою в паспорті. Судом при розгляді справи не проведено та неможливо провести повторне дослідження (огляд автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 на предмет наявних пошкоджень отриманих від зіткнення з автомобілем відповідача. Суд не взяв до уваги, що порушена процедура повідомлення іншого учасника ДТП про огляд автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , та виявлені у нього пошкодження, що перебувають у причинно - наслідковому зв`язку з ДТП за участю відповідача. Крім того, скаржник вказує, що його майновий стан при доході 4000 грн. на місяць не дозволяє здійснювати йому виплати страхового відшкодування у заявленому розмірі, який стягнув суд.

Представник позивача надіслав до суду письмові пояснення, в яких заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що відповідач з'явилась в судове засідання до суду першої інстанції, проте клопотання про передачу справи за підсудністю не надала. Відповідач висуває сумніви щодо розміру шкоди, завданої власнику автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , проте не заявляла в суді клопотання про призначення у справі судової автотехнічної або товарознавчої експертизи. Оцінка пошкодженого автомобіля була виконана на підставі та згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Мінстерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року та разом з іншими доказами - Протоколом огляду ТЗ з описом пошкоджень, фото пошкоджень підтверджує розмір завданої шкоди. Відповідачем не надано жодного документу на підтвердження тяжкого майнового стану.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Моторне (транспортне) страхове бюро Українизгідно платіжного доручення № 912334 від 15.02.2019 року виплатило страхове відшкодування згідно наказу № 1464 від 14.02.2019 року ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну в результаті ДТП у сумі 91 400,56 грн., оскільки на день вчинення ДТП особа винна у вчиненні ДТП - ОСОБА_1 не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Таким чином, МТСБУ має право вимоги стягнути з відповідача шкоду у порядку регресу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено та апеляційним судом перевірено, що 26.10.2017 року о 17 год. 35 хв., відповідач керуючи автомобілем марки «Шевролет Авео» д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.п. 2.3б та 13.1 ПДР не врахувавши дорожньої обстановки, погодних умов, не вибравши безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, чим допустила зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, тим самим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2019 року провадження відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого за ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2018року постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2019 скасовано, прийнято нову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Врезультаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ «СК «АХА Страхування» згідно Полісу №АК/4234048, що діяв на момент ДТП.

Власник пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.

Відповідно до Звіту №14694 про оцінку матеріального збитку, складеного 14.11.2017 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 становить 104 452,90 грн.

Розмір регламентної виплати, розрахований спеціалістами МТСБУ на підставі звіту №14694 склав 91 400,56 грн.

МТСБУ згідно платіжного доручення № 912334 від 15.02.2019 року виплатило страхове відшкодування згідно наказу № 1464 від 14.02.2019 року ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну в результаті ДТП у сумі 91 400,56 грн., оскільки на день вчинення ДТП ОСОБА_1 не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і ін.).

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно до п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом правил територіальної юрисдикції (підсудності), апеляційний суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Як вбачається з матерілав справи, 25 червня 2020 рокуМоторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

В позовній заяві Моторне (транспортне) страхове бюро Українивказало місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 .

На підставі вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом першої інстанції був зроблений запит щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 (а.с.43).

Згідно відповіді від 13.07.2020 року було повідомлено суд, що за відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_2 . не значиться(а.с.44).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Додержання правил підсудності справи повинно визначатися судом на час прийняття справи до провадження, тобто на момент постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна копія довідки про дорожньо - транспортну пригоду, яка була надана позивачем до позовної заяви, в якій вказано дві адреси місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , а також: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_3 , долученого до апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 з 12 січня 2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.64).

Відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно протоколу судового засідання ОСОБА_1 була присутня в судовому засіданні в суді першої інстанції 18 листопада 2020 року, проте не заявила суду клопотання про направлення справи за місцем її реєстрації. Натомість вказала суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується звукозаписом судового засідання Дарницього районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року, який було прослухано апеляційним судом.

Таким чином, у апеляційного суду відсутні підстави для застосування положень ч.1 ст.378 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 не погоджується з розміром шкоди завданої власнику автомобіля Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , однак з клопотанням про призначення судової автотехнічної або товарознавчої експертизи не звернулась ані до суду першої, ані апеляційної інстанцій.

Відповідно до п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Твердження скаржника про те, що було порушено процедуру повідомлення ОСОБА_1 про огляд пошкодженого транспортного засобу, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи міститься копія запорошення ОСОБА_1 на огляд транспортного засобу та докази направлення запрошення (а.с.22).

Доводи апеляційної скарги про те, що майновий стан відповідача не дозволяє їй здійснити виплату страхового відшкодування у тому розмірі, який стягнуто судом, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до положень ст.435 ЦПК України ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду першої інстанції із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення за наявності відповідних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2021 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.