ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 638/8181/20

провадження № 22-ц/818/5413/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Пономарьової Наталії Володимирівни представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року в складі судді Семіряд І.В.,

у с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (далі КП «Жилкомсервіс»), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Позовні вимоги, з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 13 червня 2017 року сталось залиття вказаної квартири. Відповідно до акту обстеження № 95 від 29 червня 2017 року, складеного комісією в складі начальника дільниці № 1 КП «Жилкомсервіс» Дудніка С.В., інженера ОСОБА_2 , майстра ОСОБА_3 , залиття квартири сталось в результаті прориву трубопроводу гарячої води на технічному поверсі. На час обстеження було встановлено залиття стелі на кухні, в кімнаті, в санузлі. Зазначив, що КП «ХТМ» не виконало своїх обов`язків щодо утримання будинків і будівель та прибудинкової території в частині належного технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання, в результаті чого йому була завдана матеріальна шкода, яка за становить суму в розмірі 7514,00 грн.

КП «ХТМ» в добровільному порядку не відшкодувало завдану шкоду та листом від 18 липня 2018 року № 395-Е повідомило, що з 01 березня 2007 року весь житловий фонд територіальної громади м. Харкова знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс», а КП «ХТМ» виконує тільки роботи по технічному і аварійно-диспетчерському обслуговуванню внутрішньобудинкових систем теплопостачання і гарячого водопостачання згідно з договором від 13 грудня 2012 року №15/1, укладеним з КП «Жилкомсервіс», як з балансоутримувачем житлового фонду територіальної громади м. Харкова, який і має відшкодовувати шкоду у зв`язку з залиттям квартири.

Внаслідок залиття квартири він отримав моральні страждання, що виразились у хвилюванні та нервуванні, які були спричинені вимушеними змінами у його житті.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з КП «ХТМ» на його користь суму в розмірі 7514, 00 грн матеріальної шкоди, 10000, 00 грн моральної шкоди та вирішити питання щодо судових витрат.

04 серпня 2020 року Пономарьова Наталья Володимирівна - представник КП «ХТМ» подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив мотивовано тим, що КП «ХТМ» не є управителем житлового будинку АДРЕСА_2 , а також будь якого іншого будинку у м. Харкові, у зв`язку з чим КП «ХТМ» є неналежним відповідачем. Відповідач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Обов`язок по заміні трубопроводів систем, строк експлуатації яких сплив, покладено на балансоутримувача та управителя КП «Жилкомсервіс», тому КП «ХТМ» не повинно нести відповідальність за залиття квартири. Крім того, позивачем не доведено правомірності стягнення моральної шкоди у розмірі 10000, 00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, оскільки позивачем не надано квитанцію про сплату адвокату гонорару в указаному розмірі та не надано акту виконаних робіту.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «ХТМ» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 7514,00 грн, моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн та 10301, 72 грн судових витрат. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт залиття квартири АДРЕСА_1 з вини КП «ХТМ» підтверджується зібраними у справі доказами, які останнім не спростовані. Посилання КП «ХТМ» на те, що неналежне виконання КП «Жилкомсервіс», як управителя будинками, своїх обов`язків стало причиною залиття квартири ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки рішеннями органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс», як управителем будинків, з КП «ХТМ», як виконавцем послуг з утримання будинків, обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено саме на КП «ХТМ». Вирішуючи питання щодо задоволення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із критерію розумності та вважав за необхідне стягнути суму в розмірі 2000,00 грн. Задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн, суд першої інстанції враховував характер завданої шкоди, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивача, наявність та тривалість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

29 червня 2021 року ОСОБА_4 представник КП «ХТМ» звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що КП «ХТМ» як теплопостачальна організація є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання води, які виконує з використанням внутрішньобудинкових систем, і, крім того, на підставі рішення Харківського міськвиконкому від 20 грудня 2006 року № 1186 та укладеного договору з балансоутримувачем КП «Жилкомсервіс» від 13 лютого 2012 року № 15/1 виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків та прибудинкової території, а тільки виконує роботи з технічного обслуговування та усунення аварійних ушкоджень. Проведення поточного та капітального ремонтів цих систем, тобто заміна трубопроводів, строк експлуатації яких сплив, на КП «ХТМ» не покладено. А причиною поривів трубопроводів у більшості випадків є їх фізичне зношення внаслідок тривалої експлуатації понад встановлений строк. Обов`язок по заміні трубопроводів цих систем, строк експлуатації яких сплив, що у випадку нездійснення цих робіт приводить до пориву в системах, залишено за їх балансоутримувачем та управителем КП «Жилкомсервіс».

ОСОБА_1 та КП «Жилкомсервіс» рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_4 представника КП «Харківські теплові мережі» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини першої статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27 грудня 2012 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, реєстраційний №1-12-317566-Ц2.

13 червня 2017 року сталось залиття вказаної квартири.

Відповідно до акту обстеження № 95 від 29 червня 2017 року, складеного начальником дільниці № 1 КП «Жилкомсервіс», інженером ОСОБА_2 , майстром ОСОБА_3 , залиття відбулось в результаті прориву трубопроводу гарячої води на технічному поверсі. Врезультаті залиття, яке трапилось 13 червня 2017 року, в квартирі АДРЕСА_1 , наявні ознаки залиття, а саме: на стелі кухні сліди залиття площею 2,5 кв м., в кімнаті на стелі сліди залиття площею 1,3 кв м., на стелі санвузла сліди залиття чорного кольору 1,2 кв м.

Відповідно до листа КП «ХТМ» від 18 липня 2018 року № 395-Е в ході тривалої експлуатації на трубопроводі гарячого водопостачання на технічному поверсі житлового будинку був виявлений дефект, який послугував причиною залиття квартири АДРЕСА_1 . На підставі рішення Харківського міськвиконкому від 22 лютого 2007 року № 188 і договору, укладеного між Управлінням комунального майна і приватизації і КП «Жиклмосервіс» від 28 лютого 2007, КП «Жилкомсервіс» був переданий житловий і нежилий фонд, який раніше знаходився на балансі КП ЖРЕП. Таким чином, з 01 березня 2007 року весь житловий фонд територіальної громади м. Харкова знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс». КП «ХТМ» виконує тільки роботи по технічному і аварійно диспетчерському обслуговуванню внутрішньобудинкових систем теплопостачання і гарячого водопостачання згідно з договором.

Відповідно до висновку експертного будівельно технічного дослідження, складеного експертом Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 9760 від 25 листопада 2020 року визначити, що є фактично причиною залиття 13 червня 2017 року квартири АДРЕСА_1 не уявляється можливим. Згідно з актом № 95 і наданими на дослідження додатковими матеріалами, причиною залиття є прорив трубопроводу гарячої води. Виявлені пошкодження квартири відповідають даті 13 червня 2017 року. Вартість відновлювальних ремотно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири, складає суму в розмірі 7514 грн.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-1У «Про житлово-комунальні послуги», чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1875-1У).

Відповідно до статті 1 Закону № 1875-1У управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 9 Закону № 1875-1У учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем та виробником.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1875-1У залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова КП «ХТМ» визначено виконавцем з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «ХТМ» - як виконавця послуг з їх утримання.

Відповідно до статті 21 Закону № 1875-1У виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Стаття 29 Закону № 1875-1У визначає, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою. У разі якщо балансоутримувач є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Частиною другою статті 24 Закону № 1875-1У встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначеного договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 24 Закону № 1875-1У балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс.

Пунктом восьмим частини другої статті 25 Закону № 1875-1У встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Відповідно до положень статті 25 Закону № 1875-1У управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.

13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (управитель) та КП «ХТМ» (виконавець) було укладено договір, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, приладів та обладнання, які розміщені в межах будинку, та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньобудинкових системах, а управитель зобов`язується прийняти та оплатити надані КП «ХТМ» послуги.

Пунктами 3.2 та 3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внуртрішньобудинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором.

Сторонами не заперечувалось, що актом про обстеження № 95 від 29 червня 2017 року, встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є прорив трубопроводу гарячої води на технічному поверсі.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 20 Закону № 1875-1У споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність будь-яких обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою, другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки рішенням органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс» та КП «ХКМ», договорами обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП «ХТМ», відповідальність за завдану унаслідок залиття квартири позивачу шкоду покладається саме на КП «ХТМ».

Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 638/9832/15-ц (провадження № 61-3280зпв18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для покладення обов`язку щодо відшкодування шкоди на КП «ХТМ».

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 141, 367, п. 1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Пономарьової Наталії Володимирівни представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2021 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський