2/310/2992/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б.І., розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ«Запоріжжяобленерго» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області.

За даними реєстру Осипенківської територіальної громади м. Бердянська станом на 10.11.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак 04.05.2016 знята з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак 15.12.2020 знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю(а.с. 9- 10, 12-13).

З метою уточнення зазначеної інформацію судом направлено запит до Бердянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердянському районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

До суду надійшли копія актового запису про смерть №18 від 25.04.2016, з якої вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 17), а також копія актового запису про смерть № 2196 від 14.12.2020, з якої вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18).

Відповідно до ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У ст.46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою ст.47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Аналіз вказаних норм права, дозволяє дійти висновку про те, що на момент відкриття провадження по справі відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю.

Вказаний висновок узгоджується з принципом правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним й безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE).

Таким чином, якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників до участі по справі можна залучити тільки у тому випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16.

До подання позову по справі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 померли, у зв`язку з чим їх процесуальна правоздатність припинилася, тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду, померла, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, що в свою чергу не перешкоджає позивачу пред`явити вимоги до спадкоємців боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України.

Пунктом 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд виходить з того, що позивач звернувся до суду з позовом до осіб, які на день звернення до суду померли, отже, такий спір не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України), оскільки є інший спосіб захисту прав кредитора та порядок розгляду таких вимог, зокрема, шляхом пред`явлення їх до спадкоємців померлої особи, тому підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 42,46,47,48,186,259-261,353-355 ЦПК України, ст.25,26 ЦК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя