Справа № 266/4516/20
Провадження № 2/266/178/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г. за участі секретаря судових засідань Воропаєвої О.Є. розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, виділ в натурі частки домоволодіння, що є у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання права власності та виділення в окреме домоволодіння частки будівлі з тих підстав, що на підставі договору міни від 31.08.1995 року їй та її чоловіку ОСОБА_3 в рівних частках належали 11/50 частини домоволодіння з відповідними до нього господарськими будівлями і спорудами, загальною житловою площею 62,0 кв.м., житловою площею 38,0, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того власником ще одної 11/50 та 51/100 частини є ОСОБА_2 . Крім того, власником домоволодіння АДРЕСА_1 , як самостійного об`єкту є ОСОБА_4 . Станом на 31.08.2020 року власником домоволодіння за реєстраційним номером 18329788 документально є три співвласника її чоловік ОСОБА_3 , вона - 11/50 частки, та ОСОБА_2 - 51/100 та 11/50 частки, а ОСОБА_4 колишня частка 27/100 належить в цілому.

Таким чином, її частка та частка її чоловіка у розмірі 11/50 змінилась, а саме замість чотирьох співвласників документально підтверджується три співвласника, у зв`язку з чим складові частини, загальна та житлова площа житлового будинку в цілому змінилися. Тобто, правовстановлюючі документи підлягають обміну, а її чоловік за життя цього зробити не міг, а в неї не має для цього можливості. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 11/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка вона стала власником 11/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , проте документи на спадкове майно після смерті спадкодавця з різних причин до теперішнього часу не оформила.

У липні 2020 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння, я згідно зі ст. 1269 ЦК України вона звернулася з відповідною заявою за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Кудлаєва О.О. за результатами якого 31.07.2020 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 11/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 через те, що в документах, а саме в матеріалах БТІ, відомостях з реєстру, правовстановлюючих документах з урахуванням виділу в натурі одного з співвласників, є розбіжності. Інформація стосовно інших часток домоволодіння та їх власників, які відносно позивача та встановленого відповідача були б співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 на теперішній час відсутня. Більш того, в правочинах на придбання цих часток та документах при повторній реєстрації іншого співвласника загальна площа всього домоволодіння вказана у розмірі 227,1 кв.м., що не відповідає по сумі площі цих встановлених часток, які належать позивачам та відповідачам по справі і по сумі ці частки (11/100 + 11/100 + 11/50 + 51/100 = 95/100) не складають ціле (1).

Таким чином, на теперішній час при наявності спільної часткової власності стосовно домоволодіння АДРЕСА_1 для встановлених власників, інших співвласників, яки б відповідно до своїх часток мали 5/100 та склали ціле, не має і це підтверджується документально відомостями з БТІ та з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Нерухоме майно, а саме 11/50 часток домоволодіння АДРЕСА_1 є окремим с самостійним входом житловим приміщенням та складається житлової прибудови (літера Б-1), а саме з житлових кімнат (2-3, 2-4, 2-5, 2-6), коридору (2-7), нежитлової прибудови (літера б-1), а саме коридору (2-1), кухні (2-2), туалету (2-8), загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м. Її частка домоволодіння розташована окремо від інших об`єктів нерухомого майна, має окремий обладнаний вхід-вихід та дозволяє при відсутності будь-яких будівельних змін та перебудов використовувати мною, як окремий об`єкт нерухомості, що і робиться на теперішній час.

У зв`язку з тим, що документально співвласниками даного приміщення є тільки позивач та відповідач, а сума всіх часток при складанні не може становити в цифровому показнику ціле, інші співвласники з незалежних від неї причин відсутні, вона не може навіть при наявності згоди встановленого відповідача ОСОБА_2 провести виділ своєї частки в установленому законом порядку, а саме шляхом оформлення відповідного договору з дотриманням нотаріальної форми, що робить необхідним мого звернення до суду з цим позовом.

Вважає за можливе, з урахуванням відсутності інших співвласників саме виділити їй в ціле 11/50 (11/100 на підставі договору міни, 11/100 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 ) частини домоволодіння АДРЕСА_1 .

Просила, суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/100 частку домоволодіння АДРЕСА_1 . Виділити їй в натурі частку майна в спільній частковій власності 11/50 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: житлової прибудови (літ.Б-1), а саме житлових кімнат (2-3, 2-4, 2-5, 2-6), коридору (2-7), нежитлової прибудови (літ. б-1) з коридором (2-1), кухнею (2-2), туалетом (2-8), загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., та відповідно визнати за нею право власності як на самостійний об`єкт права власності. Припинити право спільної часткової власності на вищезазначене виділене майно.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

Ухвалу суду від 28.09.2020 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачам направлено за визначеною адресою та визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву в якій підтримала позовні вимоги, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі за участі її представника ОСОБА_5 (а.с.163).

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але звернулася із письмовою заявою в якій позов визнала, справу просила розглянути без її участі (а.с. 111).

Представник відповідача Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, але звернувся із письмовою заявою в якій, справу просив розглянути без його участі на розсуд суду. Відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду про таке.

Судом встановлено, та не заперечується відповідачами, що на підставі договору міни 9/4418 від 31.08.1995 року ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_3 в рівних частках (по 11/100) належали 11/50 частини домоволодіння з відповідними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9). Право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на 11/50 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , 11.12.1995 року за № 11358 були зареєстровані в Маріупольському БТІ, що підтверджується реєстраційним посвідченням (а.с.35).

Відповідно до ст.22, 28 КпШС України, що діяв на момент придбання спірної частки будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Частки подружжя визнаються рівними. Зазначені норми закону в подальшому були закріплені ст.60,70 СК України.

Згідно довідки ККП Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість від 19.08.2020 р. №199/02-14 власником ще одної 11/50 частини домоволодіння на підставі договору дарування (р-р. № 1-3572 від 28.11.1994 року) є ОСОБА_2 ( а.с.32).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №220286610 від 14.08.2020 власником 51/100 частки домоволодіння АДРЕСА_2 і зареєстрованої за номером 18329788 на підставі свідоцтва про право власності (ЯЯЯ 969644 № від 28.03.2007 року), є також ОСОБА_2 . Крім того, згідно з відомостями Реєстру прав власності на нерухоме майно і реєстраційним номером 22740636 власником іншого домоволодіння АДРЕСА_3 в цілому на підставі договору купівлі-продажу (р-р. № 1198 від 10.04.2008 року), посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу О.В. Лушкіною є ОСОБА_4 ( а.с.33,13).

Крім того з технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 та договору купівлі продажу від 10.04.2008 р. за реєстровим №1198 вбачається, що 27/100 частки домоволодіння (яке виділене в єдину частку) раніше належали ОСОБА_6 на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя по справі № 2-895/08 від 21.03.2008 року (а.с. 22-27).

Таким чином співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - 11/50 частки, та ОСОБА_2 - 51/100 та 11/50 частки, а ОСОБА_4 колишня частка 27/100 належить в цілому.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя 18.10.2001 р., актовий запис № 823 (а.с.34).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 11/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 529 ГК України, 1963 року (в редакції чинній на час відкриття спадщини), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.

Зі спадкової справи №47/2020 відкритої після смерті ОСОБА_3 вбачається, що крім дружини померлого спадкоємцем першої черги є донька померлого ОСОБА_7 , яка звернулась із заявою 17.06.2020 р. в якій повідомила, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропустила та не претендує на спадкове майно (а.с.79). Інших спадкоємцем першої черги або за заповітом не мається.

З довідки відділу аналітичного забезпечення від 09.06.2020 №089-99.01.-04708 вбачається, що ОСОБА_1 з 22.12.1995 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 в якому також був зареєстрований ОСОБА_3 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.89,90).

Таким чином з урахуванням положень ст. ст. 548, 549 ЦК України (1963 року) враховуючи, що ОСОБА_1 зареєстрована і постійне проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент його смерті, вона вважається такою, що прийняла спадщину у виді 11/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 .

12 серпня 2020 року з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння ОСОБА_1 згідно зі ст. 1269 ЦК України звернулася з відповідною заявою до приватного нотаріуса Кудлаєва О.О. (а.с. 102).

Приватним нотаріусом Кудлаєвим О.О. 12.08.2020 р. №188/02-31 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на 11/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 через те, що в документах, а саме в матеріалах БТІ, відомостях з реєстру, правовстановлюючих документах з урахуванням виділу в натурі одного з співвласників, є розбіжності. Тобто частки ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у розмірі 11/50 змінились, замість трьох співвласників стало два, у зв`язку із чим складові частини, загальна та житлова площа будинку змінилась. Тобто правовстановлюючі документи підлягають обміну. За життя спадкодавець не здійснив обміну правовстановлюючих документів (а.с. 108).

Таким чином єдиною перешкодою позивачеві оформити свої спадкові права, а відповідно отримати право власності на 11/100 частку домоволодіння є те, що частки спірного будинку, відноситься до спільної часткової власності та після виділу одному із співвласників частки домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна не була перерахована та змінена таким чином, щоб у сумі часки кожного із співвласників складали одиницю.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що та обставина, що після перерозподілу часток у спільній частковій власності та виділу одному із співвласників частки домоволодіння в окремий об`єкт, ОСОБА_3 не перерахував та не змінив належну йому 11/100 частку домоволодіння та не перереєстрував її, не є підставою для позбавлення його права власності на належне йому нерухоме майно, відповідно позбавлення позивача оформити свої спадкові права.

З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином приймаючи до уваги, що обтяжень на спірну частку домоволодіння не зареєстровано, відповідачі проти задоволення позову не заперечували, вимоги позивача не порушує прав третіх осіб і нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, враховуючи, що померлому ОСОБА_3 належало на праві власності 11/100 частки будинку АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Виходячи з положень підп. "а" п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартир, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Як вбачається з технічного паспорту від 03.07.2020 р. до складу 11/50 часток домоволодіння АДРЕСА_1 входить житлова прибудова (літера Б-1), яка складається з житлових кімнат (2-3, 2-4, 2-5, 2-6), коридору (2-7), нежитлової прибудови (літера б-1), а саме коридору (2-1), кухні (2-2), туалету (2-8), загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м. (а.с. 36-41).

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна від 21.08.2020 року 11/50 частини домоволодіння, яка складається з житлової прибудови (літера Б-1), а саме з житлових кімнат (2-3, 2-4, 2-5, 2-6), коридору (2-7), нежитлової прибудови (літера б-1), а саме коридору (2-1), кухні (2-2), туалету (2-8), загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 , є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі без проведення будівельних робіт ( а.с.29).

Таким чином, на підставі вище викладеного, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які перешкоди для виділу у натурі в самостійний об`єкт нерухомого майна 11/50 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим її вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки при цьому цільове призначення домоволодіння не зміниться, законні права та інтереси інших осіб порушені не будуть.

Керуючись ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215, 367 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, виділ в натурі частки домоволодіння, що є у спільній частковій власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/100 частку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн НОМЕР_1 ) в натурі частку майна в спільній частковій власності 11/50 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: житлової прибудови (літ.Б-1), а саме житлових кімнат (2-3, 2-4, 2-5, 2-6), коридору (2-7), нежитлової прибудови (літ. б-1) з коридором (2-1), кухнею (2-2), туалетом (2-8), загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м., та відповідно визнати за нею право власності як на самостійний об`єкт права власності.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на вищезазначене виділене майно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2021 р.

Суддя: Шишилін О. Г.