_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/531/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Коваленко О.Б.,

За участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на її користь майнової шкоди, завданої внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири, у розмірі 42702,00 (сорок дві тисячі сімсот дві) гривень, моральної шкоди у розмірі по 5000,00 (п`ять тисяч) гривень, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, а також судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище над квартирою ОСОБА_1 , у квартирі АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності відповідачці, з її вини 29 червня 2020 року з квартири відповідача сталося залиття їх квартири,а саме: стелі на кухні, у з`язку із чим фарба, шпаклівка та штукатурка облущилася до бетону та звисає пластівцями, залита стінка в кухні та фальшкороб, в районі інтенсивного залиття здувся лінолеум; стеля в коридорі покрилась плямами, здулась шпатлівка та облущилася емульсійна фарба, станом на 12.07.2020 р. зі стелі ще капала вода, біля ванної кімнати на стелі та стінці вийшов грибок, стінки покриті плямами; в туалеті мокра стеля, здулись шпаклівка та фарба, утворився грибок, водостійкі шпалери провиснули на 8 м.;в ванній кімнаті 14 днів капає вода зі стелі, впав фальшпотолок разом зі штукатуркою та шпаклівкою. Отже, квартира потребує термінового ремонту, коштів на який у позивача немає. Відповідачка на переговори не йде, відмовляється добровільно відшкодувати шкоду.

Вказані обставини були зафіксовані актом залиття квартири, складеним комісією, в складі членів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , затверджений головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Іділія», ОСОБА_5 , та підписаний слюсарем-сантехніком будинку, ОСОБА_6 .

Згідно висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30 вересня 2020 року № 40-20, складеного судовим експертом Рапач Костянтином Васильовичем, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів квартири АДРЕСА_1 вказує на їх залиття із вище розташованої квартири витоками господарсько-побутових стічних вод; вартість матеріального збитку, що виник внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , складає 42702,00 (сорок дві тисячі сімсот дві) гривень.

Також позивачкою було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням свого майна та неможливістю нормального користування ним, тобто в порушенні звичного усталеного способу життя . Так, внаслідок залиття квартири в результаті неправомірних дій відповідача, завдано моральної шкоди, яка полягає в порушенні звичного укладу життя та психологічного стресу.

З огляду на необережну форму вини відповідача у заподіянні шкоди, тривалість та глибину душевних страждань, вважає по 5 000 (п`ять тисяч) гривень розумною та справедливою компенсацією .

За проведення судової будівельно-технічної експертизи позивачка через свого представника, адвоката Федяєва С.В., сплатила 3000,00 (три тисячі) гривень, які також вимагає стягнути з відповідачки на свою користь.

Також ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь судові витрати, які складаються з суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, за якою вона звернулась до адвокатського бюро «Федяєва Сергія Володимировича».

Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник, адвокат Федяєв С.В. надав до суду заяву, якою просив розглянути справу за їх відсутності, задовольнити позов в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була сповіщена належним чином за місцем своєї реєстрації, докази чого містяться в матеріалах справи, відзив на позовну заяву до суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що позивач є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, Алексєєвою О.В., за реєстровим № 4-2847.

Власником квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище, є ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно Акту, складеного комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Іділія» від 12.07.2020 року, в квартирі АДРЕСА_1 при її огляді зафіксовані наступні пошкодження: залиття стелі на кухні, у з`язку із чим фарба, шпаклівка та штукатурка облущилася до бетону та звисає пластівцями, залита стінка в кухні та фальшкороб, в районі інтенсивного залиття здувся лінолеум; стеля в коридорі покрилась плямами, здулась шпатлівка та облущилася емульсійна фарба, станом на 12.07.2020 р. зі стелі ще капала вода, біля ванної кімнати на стелі та стінці вийшов грибок, стінки покриті плямами; в туалеті мокра стеля, здулись шпаклівка та фарба, утворився грибок, водостійкі шпалери провиснули на 8 м.;в ванній кімнаті 14 днів капає вода зі стелі, впав фальшпотолок разом зі штукатуркою та шпаклівкою. Також зазначено що дане залиття неодноразове. Слюсарем-сантехніком будинку, ОСОБА_6 , було встановлено та зазначено в акті причину залиття, а саме : «лопнув сифон під ванною».

Відповідно до висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 30 вересня 2020 року № 40-20, складеного судовим експертом Рапач Костянтином Васильовичем, технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів квартири АДРЕСА_1 вказує на їх залиття із вище розташованої квартири витоками господарсько-побутових стічних вод; вартість матеріального збитку, що виник внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , складає 42702 (сорок дві тисячі сімсот дві) гривень.

Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України.

Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка заподіяла шкоду. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України)

Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача, яка є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3 , з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої їй залиттям вищезазначеної квартири, вказуючи суб`єктом деліктного зобов`язання відповідача ОСОБА_2 , як власника вищерозташованої квартири за адресою: АДРЕСА_4 , за цією ж адресою, з вини якої, внаслідок недбалого ставлення до збереження внутрішньо-квартирних мереж водопостачання, позивачам завдано шкоду, відшкодування якої підлягає до вирішення в межах даного провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись діючим законодавством України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачкою ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди, завданої позивачеві, як власниці квартири, внаслідок її залиття, - оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено факт залиття квартири позивача в червні 2020 року внаслідок витоків господарсько-побутових стічних вод з вищерозташованої квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , належній відповідачці , будь-яких доказів на спростування висновків, які містяться в Акті, відповідачем суду не надано, ані під час складення Акту членами комісії ОСББ « Іділія », якими здійснювалось встановлення причини залиття, ані під час перебування даної справи у провадженні суду.

Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Відповідно до додатку 4 до п. 2.3.6 Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС; акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин.).

Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Також згідно позиції Верховного Суду, викладеної в Постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, акт залиття квартири у силу статей 58, 59 ЦПК України 2004 року є належним і допустимим доказом, а також первинним документом, що засвідчує факт певної події

Розмір матеріального збитку, завданий позивачці внаслідок залиття квартири встановлений Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 30 вересня 2020 року № 40-20.

З вищезазначених підстав, суд вважає можливим стягнути на користь ОСОБА_1 суму майнової шкоди, завданої внаслідок залиття належної їй на праві власності квартири, у розмірі 42702,00 гривень, а також витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3000,00 гривень.

В частині стягнення моральної шкоди суд вважає, що позов у цій частині задоволенню не підлягає у зв`язку з недоведеністю.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо стягнення на користь ОСОБА_1 понесених нею судових витрат, суд приходить до наступного.

Разом із позовною заявою представником Позивача було надано до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, з якого вбачається, що за наданням юридичної допомоги, Позивач звернувся до адвокатського бюро «Федяєва Сергія Володимировича», із яким було укладено Договір № 1/07/2020 про надання правничої допомоги.

Згідно Додаткової угоди до договору про надання правової допомоги № 1/07/2020 від 01.07.2020 р., ОСОБА_7 сплатила адвокатському бюро в якості гонорару 9500,00 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, у підтвердження чого їй було надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 01/07-1.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На момент надання попереднього розрахунку судових витрат, адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» було надано ОСОБА_1 наступні послуги, та затрачена наступна кількість годин : усна консультація 1 година; первинний аналіз документів 1 година; підготовка та організація дій по отриманню акту залиття 2 години; складання заяви про проведення судової будівельно-технічної експертизи 1 година; складання позовної заяви 3 години.

На момент ухвалення судового рішення, сума фактично затрачених Позивачем судових витрат становить 9500,00 гривень, що складаються з гонорару сплаченого адвокатському бюро «Федяєва Сергія Володимировича», та судовий збір, в сумі 840,80 гривень, які суд вважає за необхідне стягнути на її користь.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та присуджує стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду, завдану за наслідками залиття на загальну суму 42702,00 (сорок дві тисячі сімсот дві) гривень, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, та підтверджені документально сплачені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі 42702 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 3000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу в розмірі 9500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 25.02. 2021 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.