СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2691/21

пр. № 2/759/3297/21

30 листопада 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Сироти А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду у м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про вселення та усунення перешкод у користуванні (володінні) квартирою,

встановив:

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про вселення до квартири АДРЕСА_3 .

В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 . Відповідно до протоколу про проведені торги від 09.06.2020р. № 484141 ДП «Сетам», позивачка стала переможцем за даним лотом. На дату звернення з даним позовом, позивач не має можливості вселитися до власної квартири. Відповідач не надає можливості, постійно змінює замки, фактично, обмежуючи доступ позивачу до квартири. Також відповідач у добровільному порядку відмовляється зніматися з реєстраційного обліку, що також порушує права позивача, як власника квартири на реалізацію прав закріплених ст.41 КУ. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.02.2021р. провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.10.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 30.11.2021р. відмовлено у залученні третьої особи.

Позивач в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглядати справу без її участі, позов підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що ОСОБА_3 , її чоловіка, незаконно було позбавлено права власності на спірну квартиру, всупереч ст. 658 ЦК України, ст. 32, 36 ЗУ «Про іпотеку» ТОВ «Мегаінвест сервіс» без набуття права продажу, наявності фактів неналежного виконання умов кредитного договору уклали договір, який містить ознаки фіктивності. Під час укладення договору купівлі-продажу спірної квартири 09.06.2020р. позивач могла і повинна була знати, що ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання і проживає у даній квартирі разом з чоловіком, також позивач мала можливість з`ясувати у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підстави такого проживання, а також довідатися про їх наміри щодо подальшого проживання у квартирі після її відчуження або про відмову від свого права та готовність звільнити квартиру у такому випадку. На даний час наявні незавершені судові спори про захист права власності на вказану квартиру. Просила відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.130, 280 ЦПК України вважає за можливим заслухати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 09.06.2020 № 484141 ДП «Сетам», проведено електронні торги з реалізації майна : двокімнатна квартира площею 46,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 /а.с.4/.

Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 09.06.2020 № 484141 ДП «Сетам» переможцем визнано ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва від 17.07.2020р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності двокімнатна квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 /а.с.5-6/.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За положенням частини першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Положеннями статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до частини першої статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Норма статті 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь - яких осіб будь-яким способом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі 204/3945/17).

Судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири, але не має доступу до неї внаслідок дій відповідача, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідачем не спростовано доводи позивача щодо права власності квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Враховуючи викладене, суд вважає обгрунтованими твердження позивача щодо перешкод з боку відповідача у користуванні спірною квартирою, а тому приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 358, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні (володінні) квартирою - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 у квартиру АДРЕСА_3 та зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) не чинити перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Петренко Н.О.