Справа № 591/933/19
Провадження № 2/591/89/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Зарічний районний суд м. Суми в складі

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Ханюкової-Липової І.А.

представника позивача Пулинця Б.А.

представника відповідача Кругляка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пулинця Богдана Анатолійовича до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пулинця Б.А. звернувся до суду з вказаним позовом та, свої вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 листопада 2018 року встановлено, що 18 жовтня 2018 року о 18 год. 10 хв. в м. Суми по вул. Прокоф`єва в районі будинку 39/2 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Kango, д/н НОМЕР_1 перед початком руху та зміною напрямку руху ліворуч, не переконався в безпеці та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , в результаті наїзду транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а велосипедист отримав тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину визнав. Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП повністю підтверджується всіма матеріалами справи. Зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 24 жовтня 2018 року, доданими письмовими матеріалами та поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 завдано легких тілесних ушкоджень, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста. Після ДТП у потерпілого залишився рубець довжиною 20 см.

Таким чином, правомірним є пред`явлення позивачем вимог про відшкодування шкоди саме до водія транспортного засобу - ОСОБА_2 .

На лікування позивачем витрачено - 665,23 грн.

Шкода майну (велосипед De Rosa): обмотка керма ZIPP - 621 грн.; кермо ZOOP - 1532 грн. (50 Євро/Курс НБУ на 13 лютого 2019 року 30,64 грн.); перемикач SHIMANU ULTEGRA - 925 грн. 95 коп.; педалі КЕО - 2171 грн.; система МІСНЕ - 1938 грн. 80 коп. (71,49 доларів США/Курс НБУ на 13 лютого 2019 року 27,12 грн.) = 7188,75 грн. (викопіювання з інтернет сайтів, які реалізують вказані запчастини).

Відшкодування тимчасової втрати працездатності у зв`язку з перебуванням потерпілого на лікарняному - 7677 грн. 00 коп. (середній заробіток за жовтень 2018 року в Сумській області)/30 днів х 22 дні = 5629 грн. 80 коп.

В той же час позивачу було завдано моральної шкоди. Враховуючи особу позивача, ступінь тяжкості завданих травм, час перебування на лікарняному, судову практику з вказаної категорії справ, ОСОБА_1 оцінює завдану моральну шкоду в 20000 грн. 00 коп.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 13483 грн. 78 коп., моральну шкоду в сумі 20000 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу 6000 грн. 00 коп., а всього 39483 грн. 78 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2019 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання на 03 червня 2019 року, 10 год. 00 хв.

Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 10 травня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з тим, що суддю ОСОБА_3 призначено на посаду судді Верховного Суду у Касаційний цивільний суд, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2019 року вказана справа прийнята до провадження суддею Сидоренко А.П., та призначено підготовче засідання на 07 серпня 2019 року о 09 год.00 хв.

07 серпня 2019 року протокольною ухвалою суду в зв`язку з неявкою сторін по справі, підготовче засідання відкладено до 02 грудня 2019 року, 14 год. 20 хв.

02 грудня 2012 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 31 січня 2020 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням відповідача про відкладення справи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2020 року залучено до участі у справі як співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова Група ТАС».

31 січня 2020 року протокольною ухвалою суду в зв`язку з залученням співвідповідача по справі, направленням йому копії позову та наданням часу для подачі відзиву на позов, розгляд справи відкладено до 26 березня 2020 року, 13 год. 30 хв.

05 березня 2020 року від представника ПрАТ «Страхова Група «ТАС» надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що станом на 21 лютого 2020 року позивач не подав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування встановленого зразка для відшкодування в порядку, передбаченому законодавством, внаслідок чого, питання про виплату страхового відшкодування не розглядалося, а отже звернення позивача до суду за захистом своїх прав є безпідставним, оскільки факту порушення, невизнання, або оспорювання прав, свобод чи інтересів з боку ПрАТ «Страхова група» «ТАС» не було.

Позивачем не надано жодних документів, які б засвідчували період тимчасової втрати працездатності, а саме (листок непрацездатності), довідки про доходи, для обрахунку суми страхового відшкодування.

Таким чином, згідно законодавства страховик відшкодовує 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, після звернення позивача в установленому порядку до АТ «Страхова група «ТАС» (приватне).

Позивач вимагає відшкодувати 7188, 75 грн. за пошкоджений велосипед.

Страховик відшкодовує оцінену шкоду, тобто вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням зносу, визначеному Звітом суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, складеним згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Постанови КМУ «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав «№ 1440 від 10 вересня 2003 року та затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № с142/5/2092.

Зазначає, що згідно ст. 37 п.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , був пропущений термін подачі заяви про страхове відшкодування встановлений законом, АТ «Страхова група «ТАС» (приватне), керуючись ст. 37 п.1.4 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», немає підстав для виплати страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до страхової компанії в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог (а.с. 115-117).

26 березня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 03 червня 2020 року, 09 год. 30 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача.

03 червня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 02 вересня 2020 року, 13 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 10 листопада 2020 року, 14 год. 30 хв.

10 листопада 2020 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 16 лютого 2021 року у зв`язку з клопотанням відповідача про перенесення розгляду справи.

В зазначеному судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 проти позову заперечив, зазначені вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, зазначаючи про те, що дійсно відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача, з приводу чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Проте матеріальна шкода має бути відшкодована страховою компанією, з якою відповідачем укладено договір страхування. Також звернув увагу, що чеки на придбання ліків не доводять призначення лікування, пов`язаного з отриманою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травми.

Позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача ПрАТ «Страхової групи» ТАС» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені судом належним чином.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно постанови від 01 листопада 2018 року Зарічного районного суду м. Суми, 18 жовтня 2018 року о 18 год. 10 хв. в м. Суми по вул. Прокоф`єва в районі будинку 39/2 ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Kango, д/н НОМЕР_1 , перед початком руху та зміною напрямку ліворуч, не переконався в безпеці та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_1 , 1989 року народження, в результаті наїзду транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а велосипедист отримав тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.6).

Постановою слідчого СВ Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області Безуглого П.В. від 28 грудня 2018 року, кримінальне провадження № 0003645 від 27 жовтня 2018 року закрито , у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (а.с.13-14).

З копії полісу № АМ/9068898 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 вересня 2018 року вбачається, що транспортний засіб Renault Kango, д/н НОМЕР_1 застрахований в АТ «Страхова група «ТАС» (а.с. 106).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 755/18006/15-ц.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Страховик відшкодовує оцінену шкоду, тобто вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням зносу, визначеному Звітом суб`єкта оціночної діяльності про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, складеним згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Постанови КМУ «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав «№ 1440 від 10 вересня 2003 року та затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № с142/5/2092.

На підтвердження обставин завдання матеріальної шкоди позивачем надано викопіювання з інтернету вартості пошкоджених деталей велосипеду (а.с. 18-22), проте суд не може їх прийняти до уваги, оскільки належним доказом завдання шкоди позивачу є звіт суб`єкта оціночної діяльності.

Під час судового розгляду позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заявленої матеріальної шкоди.

Позивачу в особі його представника роз`яснено обов`язок надати належні докази на підтвердження заявлених вимог, його право на призначення експертизи та наслідки невчинення цих дій. Проте, будь-яких клопотань позивач не заявив та інших доказів не надав.

Таким чином позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, що майно: велосипед De Rosa, обмотка керма ZIPP, кермо ZOOP, перемикач SHIMANU ULTEGRA, педалі КЕО, система МІСНЕ було пошкоджено саме від дій ОСОБА_2 внаслідок ДТП, а також розмір спричиненої шкоди не визначено звітом суб`єкта оціночної діяльності або експертним висновком.

Таким чином суд позбавлений можливості на підставі належних доказів визначити розмір завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного позивачу велосипеду.

У відповідності до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно ст. 24.1 цього Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Згідно інформації КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1» від 06 грудня 2018 року № 01-22/4413 ОСОБА_1 , 1989 року народження, був доставлений бригадою № 2 швидкої медичного допомоги до амбулаторного ортопедично-травмотологічного відділення вказаного лікувального закладу 18 жовтня 2018 року о 18 год. 30 хв. Зі слів хворого, 18 жовтня 2018 року о 18 год. 12 хв. по вул. Прокоф`єва збила машина, був велосипедистом. Діагноз: Рвана рана м`яких тканин н/3 правого стегна, садна лівого ліктьового суглобу. Оглянутий лікарем, ПХО, шви, накладено асептичну пов`язку. Видано заключення, рекомендації. Медична карта амбулаторного хворого не заводилась (а.с. 135).

Відповідно до висновку експерта № 900 при обстеженні ОСОБА_1 та згідно медичної документації Сумської міської клінічної лікарні № 1 виявлені ушкодження: садна на задній поверхні і ділянці лівого ліктьового суглобу, на передній поверхні нижньої третини правого стегна та в ділянці правого колінного суглобу рвана рана. Дані ушкодження утворилися від дій тупих предметів, про що свідчить їх характер, та могли утворитися внаслідок ДТП. Рана правої нижньої кінцівки кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як для загоєння рани необхідно термін понад 6 днів, але менше 21 дня. Садна кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с. 134).

Згідно консультативного висновку КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1» від 08 листопада 2018 року відносно позивача встановлено діагноз: рвана рана м`яких тканин н/з правого стегна, садна лівого ліктьового суглобу, довжина рубця 20,0 см. Строки лікування 18.10.- 08.11.18 р. (22 дні) (а.с. 10-11).

На підтвердження обставин завданих збитків, пов`язаних з лікуванням позивача, надано копії чеків (а.с. 9), проте суд не може прийняти до уваги вказані докази, оскільки відомості про призначення лікування внаслідок отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 жовтня 2018 року з вини відповідача ОСОБА_2 , суду не надано.

Зокрема, на підтвердження обставин лікування позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не надано відомостей про призначення лікарських засобів, а також часу перебування на лікуванні.

У відповідності до ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах:

для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю;

для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною;

для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

На підтвердження обставин відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, позивачем не надано жодних документів, які б засвідчували період тимчасової втрати працездатності, за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності, а саме (листок непрацездатності), довідки про доходи для обрахунку суми страхового відшкодування, а тому такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Як вже зазначалось, спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до частини першої статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до статті 26-1 Закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі п`ять відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже статтею 26-1 Закону передбачено відшкодування моральної шкоди у розмірі п`ять відсотків від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а не від ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 553/3281/14-ц, а також вказаний у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року № 233/4711/16-ц .

Оскільки позивачем не доведено розмір страхового відшкодування, суд позбавлений можливості визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню зі страхової компанії у відповідності до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому у задоволенні таких позовних вимог до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» необхідно відмовити.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Визначення розміру відшкодування моральної шкоди залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав потерпілий, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі.

При визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 , суд враховує моральні страждання заподіяних позивачу внаслідок ДТП, оскільки він зазнав легких тілесних ушкоджень. Зважаючи на характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач внаслідок ДТП, та внаслідок цього вимушеність змін у його житті, з урахуванням принципів розумності та справедливості, вважає достатнім стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що при подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 114 грн. 72 коп. (Судовий збір, який підлягав сплаті при подачі позову у розмірі 768, 40 грн. (768 грн. 40 коп. х 14,93% : 100 = 114 грн. 72 коп.).

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Для того, щоб суд міг визначити розмір понесених витрат на правничу допомогу з метою їх подальшого розподілу, сторона по справі повинна подати детальний опис наданих робіт (послуг) та здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 уклав договір №37-10/18 про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Пулинцем Б.А. (далі-Договір), відповідно до якого сторонами погоджено гонорар та відшкодування витрат адвоката (а.с. 15).

Відповідно до акту № 01 за договором № 37-10/18 про надання професійної правничої допомоги від 23 жовтня 2018 року, складеного 13 лютого 2019 року адвокатом Пулинцем Б.А. надано професійну правничу допомогу, яка полягає в: підготовці клопотання про залучення потерпілим (КП), підготовці скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в ЄРДР (КП), участь у судовому засіданні щодо розгляду скарги на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР (КП), підготовці скарги щодо невизнання потерпілим (КП), підготовці клопотання про допит потерпілого (КП), підготовка заяви про відвід слідчого (КП), підготовці заяви про призначення експертизи (КП), підготовці заяви про скасування постанови про визнання потерпілим (КП), підготовці позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди (ЦС) (а.с. 16).

Суд не приймає доводи позивача щодо необхідності стягнення витрат на правничу допомогу, яку він отримав в рамках розгляду кримінального провадження, а тому при визначенні такого розміру суд враховує підготовку позовної заяви про стягнення майнової та моральної шкоди в зазначеній справі (в розмірі 2000 грн.), який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 пропорційно до задоволеним позовним вимогам в сумі 298 грн. 60 коп. (2000 грн. 00 коп. х 14,93% : 100 = 298 грн. 60 коп.).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 298 грн. 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 114 грн. 72 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС», місцезнаходження: м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65,, ідентифікаційний код 30115243.

Повне судове рішення виготовлене 24 лютого 2021 року.

Суддя А.П.Сидоренко