Справа № 201/8168/21
Провадження № 2/201/3160/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 грудня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 серпня 2021 року надійшла позовна заява ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 4 674, 16 грн., інфляційні втрати в розмірі 414, 75 грн., три відсотки річних в розмірі 187, 32 грн. на рахунок НОМЕР_1 , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», ; також просив стягнути витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що ТОВ «Теро ЛТД» надавало послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , а користувачем цих послуг був ОСОБА_3 . Однак відповідач за надані послуги оплату не проводив у зв`язку із чим станом на 15 травня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 4 674, 16 грн. 15 травня 2020 року між ТОВ «Теро ЛТД» та ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір про відступлення права вимоги № 15/05-20/60, за яким первісний кредитор передав новим кредиторам право вимоги по стягненню заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_3 , про що було направлено повідомлення на адресу відповідача. У подальшому 29 січня 2021 року між ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 було укладено договір-доручення № 29/01/21-53, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 уповноважили ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» звернутися до суду з метою отримання від боржника заборгованості за теплопостачання. На підставі указаного договору була видана довіреність, в якій ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 уповноважують ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від їх імені та за їх рахунок вчинити наступні юридичні дії: від імені та за рахунок довірителей здійснити отримання заборгованості за поставлену теплову енергію; звернутися до суду з метою отримання від боржника заборгованості на рахунок повіреного. Тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом (а.с.3-7).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 серпня 2021 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.25-26).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу обліку та моніторингу про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.27).

До суду 07 вересня 2021 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.28).

Ухвалою судді від 08 вересня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості(а.с. 29-30).

Представник позивача ОСОБА_4 надав до суду заяву, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини встановленні судом

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Теро ЛТД» було виконавцем послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 .

Між ТОВ «Теро ЛТД» та відповідачем встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення за указаною адресою.

У зв`язку із несплатою відповідачем оплати за надані послуги відповідно до розрахунку позивача станом на 15 травня 2020 року виникла заборгованість в сумі 4 674, 16 грн. (а.с.8).

15 травня 2020 року між ТОВ «Теро ЛТД» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП « ОСОБА_5 » був укладений договір про відступлення права вимоги № 15/05-20/60, за яким первісний кредитор передав новим кредиторам право вимоги по стягненню заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_3 , про що було направлено повідомлення на адресу відповідача (а.с.11-17). Відповідно до п. 1.2. договору від 15 травня 2020 року № 15/05-20/60 до нового кредитора переходять усі права та обов`язки первісного кредитора, які забезпечують виконання обов`язку відповідачем.

У подальшому 29 січня 2021 року між ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» та ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 було укладено договір-доручення № 29/01/21-53, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 уповноважило ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» звернутися до суду з метою отримання від боржника ОСОБА_3 заборгованості за теплопостачання (а.с.20-22). На підставі указаного договору була видана довіреність № 53, в якій ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 уповноважують ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» від їх імені та за їх рахунок вчинити наступні юридичні дії: від імені та за рахунок довірителей здійснити отримання заборгованості за поставлену теплову енергію; звернутися до суду з метою отримання від боржника заборгованості на рахунок повіреного (а.с.19).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 67 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Однак, відсутність такого договору не позбавляє споживачів зобов`язання сплачувати за спожиті послуги, оскільки такі зобов`язання у них виникають на підставі статей 11, 509, 526 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалювання, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», внаслідок фактичного споживання цих послуг, і є обов`язковими для виконання.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Оскільки правовідносини між сторонами за юридичною природою є грошовим зобов`язанням, на них поширюється дія положень ч. 2 ст. 625 ЦК, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва;

Стаття 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди відповідача, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно розрахунку, який долучено представником позивача до позову, та який перевірено судом, за період з 01 листопада 2019 року по 01 квітня 2021 року заборгованість ОСОБА_3 за надані послуги з теплопостачання з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних складає 5 276, 23 грн. (а.с. 8-9).

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Розрахунковий центр Правобережний» підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 4 674, 16 грн., а також визначені розрахунком позивача, перевіреного судом, інфляційні втрати у розмірі 414, 75 грн. та 3 % річних у розмірі 187, 32 грн.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний», що діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний» () заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 4 674, 16 грн. (чотири тисячі шістсот сімдесят чотири грн. 16 коп.), інфляційні втрати в розмірі 414, 75 грн. (чотириста чотирнадцять грн. 75 коп.), три відсотки річних в розмірі 187, 32 грн. (сто вісімдесят сім грн. 32 коп.), а разом 5 276, 23 грн. (п`ять тисяч двісті сімдесят шість грн. 23 коп.) на рахунок НОМЕР_1 , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», .

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний» () з витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. на рахунок НОМЕР_1 , філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Розрахунковий центр Правобережний», , Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пр. Металургів, буд. 86-В, кв. 60.

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 13 грудня 2021 року.

Суддя С.О. Демидова