ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 522/11029/19

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2597/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М, Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бугора Олександра Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2020 року, постановлене під головуванням судді Домусчі Л.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим в подальшому позовом до Міністерства оборони України (далі-МО України), квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси (далі-КЕВ м.Одеси), Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (далі-Приморська РА ОМР), виконавчого комітету Одеської міської ради (далі-виконком ОМР), треті особи: Одеська міська рада (далі-ОМР), житлова комісія Одеського гарнізону (далі-ЖК Одеського гарнізону), в якому просив зобов`язати:

-МО України забезпечити його житловим приміщенням, відповідно до встановлених санітарних та технічних норм в м.Одесі, для постійного проживання з родиною в складі 5- осіб в 3-місячний строк після набрання рішенням законної сили;

-КЕВ м.Одеси підготовити та подати до виконавчого комітету ОМР відповідні документи, визначені законодавством України, для видачі йому ордеру на житлову площу, згідно встановлених санітарних та технічних норм в м.Одесі, для постійного проживання з родиною в складі 5- осіб;

-виконком ОМР прийняти відповідне рішення щодо надання йому постійну житлову площу, відповідно встановлених санітарних та технічних норм, з урахуванням кількості членів його сім`ї;

-Приморську РА ОМР видати ордер, відповідно встановлених санітарних та технічних норм, з урахуванням кількості членів його сім`ї (а.с.76-83).

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він з 04 серпня 1993 року перебуває на квартирному обліку відповідно до рішення житлової комісії Одеського інституту сухопутних військ (наразі Військова академія Одеського гарнізону) від 18 лютого 1994 року.

З 16 листопада 2007 року він перебуває на квартирному обліку за №550 як особа, що першочергове потребує поліпшення житлових умов, є інвалідом війни 2 групи та з 21 вересня 2015 року має право на позачергове забезпечення житлом протягом 2-х років.

Посилаючись на те, що дотепер він проживає в двох кімнатах гуртожитку разом зі своєю сім`єю, яка складається з дружини та двох повнолітніх синів, ОСОБА_1 просив задовольнити його вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів наявності переважного права на отримання житла, відносно інших осіб, які у списку стоять перед ним, та доказів наявності вільного житла, яке могло бути йому виділено (а.с.191-193).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги та відзиву на неї

В апеляційній скарзі адвокат Бугор О.Д. в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити позов останнього.

Неправильність рішення суду першої інстанції обґрунтована порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що ненадання позивачу, як інваліду війни, житла протягом п`яти років перебування на обліку є грубим порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відзив КЕВ м.Одеси на апеляційну скаргу мотивований тим, що ОСОБА_1 має право забезпечення житлом для постійного проживання з житлового фонду МО України згідно з чергою, визначеною часом прийняття на облік, що порушення черговості на підставі рішення суду призведе до порушення конституційних прав на житло інших військовослужбовців.

Учасники судового процесу про дату судового засідання, призначеного на 16 лютого 2021 року, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином та бажанням прийняти участь у її розгляді особисто не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Відповідно до положень ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відтак, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень ч.5 ст.268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Як зазначалось вище, відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів наявності переважного права на отримання житла, відносно інших осіб, які у списку стоять перед ним, та доказів наявності вільного житла, яке могло бути йому виділено.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Встановлені судом фактичні обставини справи

Встановлено, що підполковник ОСОБА_1 звільнений в запас наказом начальника Генерального штабу №500 від 16 листопада 2007 року, є інвалідом війни другої групи, і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с.60).

Відповідно довідки від 10 вересня 2020 року, виданої т.в.о начальника КЕВ м.Одеси, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку військовослужбовців Одеського гарнізону, які потребують поліпшення житлових умов станом на 1 липня 2020 року, в загальній черзі з 04 серпня 1993 року під №130 та в першочерговій черзі з 16 листопада 2007 року №550 при Військовій академії (м.Одеса), зі складом сім`ї 4 особи та проживає в житлі МО України за адресою: АДРЕСА_1 (дві кімнати пл.36 кв.м.). З 21 вересня 2015 року ОСОБА_1 отримав право на позачергове забезпечення житлом як інвалід війни 2-ї групи з терміном забезпечення житлом 2 роки (а.с.186).

Згідно інформації від 10 вересня 2018 року №4332 т.в.о начальника КЕВ м.Одеси підполковника Конюхова Д.В. вбачається, що до теперішнього часу цільового надходження житла для забезпечення військовослужбовців ветеранів-інвалідів війни 2 групи та осіб, прирівняних до них, не надходило (а.с.87-88).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Умови та порядок отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також ЖК Української РСР, 4 розділом Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджених Наказом МОУ №380 від 31 липня 2018 року та п.38 Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затвердженими Постановою Ради Міністрів УРСР від 11 грудня 1984 року №470.

Згідно вказаних норм військовослужбовцям, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються згідно з чергою. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом прийняття на облік (внесення до списків осіб, які користуються правом першочергового та позачергового отримання жилих приміщень).

Умови та порядок отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни визначені нормами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту т нормами ЖК Української РСР.

Відповідно до ст.31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до статті 43 ЖК Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Частиною першою статті 46 ЖК Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, зокрема, до таких віднесено осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Відповідно до частини третьої статті 46 ЖК Української PCP громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Вказане право на отримання житла поза чергою особами з числа учасників бойових дій також закріплено у пункті 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку передбаченому законодавством.

Відповідно до ст.43 ЖК та Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень ОСОБА_1 має забезпечуватись житлом для постійного проживання з житлового фонду Міністерства оборони України згідно з чергою, визначеною часом прийняття на облік, бо порушення черговості призведе до порушення конституційних прав на житло інших військовослужбовців.

При відсутності доказів наявності у позивача переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у списку стоять перед ним, при відсутності доказів наявності вільного житла, яке могло б бути йому розподілене су прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову. Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла та у порядку, передбаченому законодавством.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен зобов`язати відповідача надати позивачу, як інваліду війни, житла протягом п`яти років не є підставою для задоволення позову.

За відсутності житла для подальшого передання його позивачу та відсутністю виділених з державного бюджету коштів на надання такого житла відповідач не має можливості забезпечити позивача житлом позачергово.

Крім того, необхідно зважити, що перед позивачем у черзі знаходиться значна кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, що недотримання черговості становитиме порушення норм чинного законодавства та прав цих осіб.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

В результаті встановленого та на підставі ст.375 ЦПК України апеляційна скарга адвоката Бугора О.Д. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бугора Олександра Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді: