ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Черкаси

Справа № 711/4864/20
Провадження № 22-ц/821/1674/21

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Єльцова В. О.

суддів Бородійчука В. Г., Нерушак Л. В.

за участю секретаря Винник І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2

представник позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до місцевого суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказує, що 22.09.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода на перехресті вул. Гетьмана Сагайдачного та вул. Кривалівської в м. Черкаси за участю транспортного засобу SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням її батька - ОСОБА_4 , та транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого належний їй автомобіль SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 зазнав технічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2020 року (провадження № 3/711/466/20, справа № 711/997/20), винним в дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_2 .

Відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО/1588915 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Також вказує, що для з`ясування нанесеної їй матеріальної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження № 35/20 від 07.05.2020 року, складене суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 .

Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлюваного ремонту, складає: Свр (вартість відновлюваного ремонту) = Ср (вартість робіт) + См (вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) = 14 160 грн. + 13 572 грн. 56 коп. + 64 162 грн. 69 коп. = 91 895 грн. 25 коп.

Таким чином, так як автомобіль SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 є 1998 року випуску, тому вартість матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, необхідно розраховувати із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

А згідно з автотоварознавчим дослідженням № 35/20 від 07.05.2020 року коефіцієнт фізичного зносу складає 0,7 тому, вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу розраховується наступним чином: Сврз (вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) = Ср (вартість робіт) + См (вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) * (1-ЕЗ (коефіцієнт фізичного зносу) = 14 160 грн. + 13 572 грн. 56 коп. + 64162 грн. 69 коп. * (1 - 0,7) = 46 981 грн. 36 коп.

Крім того, вказує що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» їй було сплачено страхове відшкодування, в розмірі 27 730 грн. 78 коп., але, зважаючи на те, що даної суми коштів не досить для повного відновлення належного їй транспортного засобу, вона вважає за необхідне стягнути з винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 розмір амортизаційного зносу, а саме: 91 895 грн. 25 коп. - 46 981 грн. 36 коп. = 44 913 грн. 89 коп.

Також зазначає, що нею було сплачено ФОП ОСОБА_5 за проведення вказаного вище автотоварознавчого дослідження кошти в сумі 2 500 грн. 00 коп. та 3 000 грн. ФОП « ОСОБА_6 » за надання комплексної консультації з питання правового регулювання - процедури підготування та подання позовної заяви з додатками за випадком.

Крім того, окрім матеріальної шкоди, їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 22.09.2019 року, з вини відповідача ОСОБА_2 , було завдано також і моральної шкоди, яка полягає в її глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації належного їй пошкодженого транспортного засобу та необхідності його відновлення. Також, зазначає, що вона є інвалідом з дитинства І-ої групи, а вказана дорожньо-транспортна пригода, потягла за собою постійне безсоння, погіршення загального самопочуття та стану здоров`я, підвищений серцево-судинний тиск та прискорене серцебиття, напруження відносин в родині внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету на оплату відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Після пошкодження транспортного засобу позивачка, постійно відчуваючи напруження в родині та не в змозі пересуватися на автомобілі до його відновлення, фактично змушена замість владнання свого життя та життя своєї родини, витрачати кошти на ремонт транспортного засобу, звертатися до суду та захищати свої права.

Зазначені обставини, в які вона (позивачка) була поставлена неправомірними діями ОСОБА_2 , та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для її самопочуття та здоров`я. Завдану їй моральну шкоду оцінює в 30 000 грн.

А тому, просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 44 913 грн. 89 коп.; в рахунок відшкодування понесених нею витрат на оплату автотоварознавчого дослідження - 2 500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30 000 грн., а також 3 000 грн. судових витрат, понесених нею за отримання юридичної консультації та підготування позовної заяви.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі - 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий зір в розмірі 58 грн. 65 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що належний позивачці ОСОБА_1 автомобіль SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.09.2019 року, та яка сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , через що позивачка зазнала душевних страждань, оскільки остання не могла використовувати автомобіль за призначенням та провести його ремонт, тому суд вважає, що вимоги позивачки про відшкодування їй моральної шкоди є обґрунтованими.

При цьому, суд враховував, що позивачка ОСОБА_1 являється інвалідом з дитинства 1-ої групи, що стверджується довідкою до акту огляду МСЕК Серія 10 ААА № 910816 та пенсійним посвідченням, серія НОМЕР_5 (а.с. 8). Транспортний засіб необхідний їй для нормального пересування, вчасного відвідування лікарень, для проходження необхідних для підтримання задовільного стану здоров`я, обстежень та лікувань. Тому неможливість його використання дійсно завдавала позивачці значної моральної шкоди.

Разом з тим, суд, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінює завдану позивачці ушкодженням її майна моральну шкоду в сумі 5 000 грн., оскільки, на думку суду, саме такий розмір моральної шкоди буде відповідати принципам розумності, виваженості та співмірності.

Відмовляючи в задоволенні позову щодо відшкодування матеріальних збитків, суд вказав, що зазначений огляд транспортного засобу - SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 проводився експертом лише 04.05.2020 року, тобто через сім місяців після настання дорожньо-транспортної пригоди. Документи первинного огляду автомобіля, який був складений за участі Страховика (ПАТ «СК «Євроінс Україна»), суду не надані, тому, відповідно, підстав вважати, що пошкодження, про які зазначено у звіті оцінки автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 № 35/20 від 26.02.2019 року, виникли саме в результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і вважати вартість фізичного зносу автомобіля доведеною на суму 44 913 грн. 89 коп., без надання суду вказаних вище доказів, немає.

Підставою відмови в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування витрат на правничу допомогу стало те, що ФОП « ОСОБА_7 » не є адвокатом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення місцевого суду повністю та ухвалити нове, яким задовольнити зазначені раніше позовні вимоги в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач вказує, що наданий нею Звіт № 35/20 від 07.05.2020 є письмовим доказом у даній цивільній справі, достатність якого вирішується суддею за власним внутрішнім переконанням.

Аналізуючи рішення у справі, скаржник вказує, що суддею відмовлено у задоволенні позовної заяви, в результаті відсутності проведення судової авто товарознавчої експертизи, яка могла б визначити дійсні пошкодження, які було нанесено її транспортному засобу при настанні ДТП, яке мало місце 22.09.2019.

Тому вважає, що для повного з`ясування обставин у справі необхідно призначити експертизу.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000 грн, скаржник вважає, що вказана сума не відповідає принципам розумності, виваженості та співмірності. Вважає за доцільне задовольнити першочергову позовну вимогу в розмірі 30000 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, скаржник вказує, що сплачені ФОП « ОСОБА_8 » кошти в сумі 3000 грн. є витратами, пов`язаними з розглядом даної справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Як встановлено місцевим судом, 22.09.2019 року о 15:55 год. гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті вулиць Гетьмана Сагайдачного та Криваліївської в м. Черкаси, не переконався в безпечності, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав переваги в русі та скоїв зіткнення з автомобілем SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2020 року (справа № 711/997/20, провадження № 3/711/466/20), що набрала законної сили 10.03.2020 року, ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.09.2019 року та закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, по закінченню строків, передбачених ст. 38 КУпАП. При розгляді вказаної справи ОСОБА_2 винним себе визнав та пояснив, що він дійсно не надав переваги у русі та скоїв зіткнення з автомобілем (а.с. 20).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачці - ОСОБА_1 , були завдані механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

На підтвердження понесених збитків позивачкою надано Звіт про оцінку автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 від 07.05.2020 року № 35/20, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що мала місце 22.09.2019 року складає 91 895 грн. 25 коп., а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 46 981 грн. 36 коп. (а.с. 12-16).

Належність пошкодженого автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 позивачці - ОСОБА_1 стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_6 (а.с. 11).

Мотиви з яких виходить апеляційний суд на застосовані норми права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо надання позивачем 13.12.2021 апеляційному суду доказів, а саме висновку експерта № 198 судової авто товарознавчої експертизи від 10.12.2021, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Із матеріалів справи вбачається, що у відповідача була наявна можливість в суді першої інстанції заявити клопотання про призначення судової авто технічної експертизи, вказане підтверджується журналом судового засідання від 05.07.2021, в якому зазначено, що суд ставив на розгляд питання про призначення експертизи, проте представник позивача від проведення експертизи відмовився (а.с. 99), відтак даною можливістю він не скористався.

Тому, колегія суддів вважає, що вказаний висновок експерта від 10.12.2021, на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, не може бути взятий до уваги.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що огляд транспортного засобу - SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 проводився експертом лише 04.05.2020 року, тобто через сім місяців після настання дорожньо-транспортної пригоди. Документи первинного огляду автомобіля, який був складений за участі Страховика (ПАТ «СК «Євроінс Україна»), суду не надані, тому, відповідно, підстав вважати, що пошкодження, про які зазначено у звіті оцінки автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 № 35/20 від 26.02.2019 року, виникли саме в результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і вважати вартість фізичного зносу автомобіля доведеною на суму 44 913 грн. 89 коп., без надання суду вказаних вище доказів, немає.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується за наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 - відповідача ОСОБА_2 згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО/1588915 застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

24.09.2019 року представником страховика ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було проведено огляд автомобіля позивачки ОСОБА_1 марки SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 , результати якого було зафіксовано в акті огляду пошкодженого транспортного засобу, що був підписав, учасниками огляду.

На підставі проведеного огляду, представником страховика було підготовлено ремонтну калькуляцію вартості відновлювального ремонту та розраховано суму страхового відшкодування. В подальшому між позивачкою та Страховиком - ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» було досягнуто згоди про розмір матеріального збитку, який підлягає до відшкодування Страховиком, у розмірі 27 730 грн. 78 коп.

В зв`язку з цим, проведення оцінки вартості відновлюваного ремонту автомобіля марки SUZUKI BALENO не здійснювалось.

В подальшому Страховиком позивачці ОСОБА_1 були відшкодовані витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом належного їй транспортного засобу, з урахуванням зносу, в сумі 27 730 грн. 78 коп., що підтверджується повідомленням про отримання переказу фізичними особами, заявою ОСОБА_1 на видачу готівки № 1DС255814 та випискою з банківської картки від 08.05.2020 року (а.с. 21-22).

Крім того, зазначені обставини не заперечувалися в суді першої інстанції самою позивачкою ОСОБА_1 та її представником.

При цьому, апеляційний суд враховує, що позивач ОСОБА_1 документів на підставі, яких проводився огляд страховиком, суду не надала.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачка просила стягнути із відповідача матеріальну шкоду, завдану пошкодженням її автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 1998 року випуску, яка підтверджується звітом про оцінку автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 від 07.05.2020 року № 35/20, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 .

З наданого звіту вбачається, що оцінювачем ОСОБА_5 лише 04 травня 2020 був проведений огляд транспортного засобу SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 в присутності його власника - ОСОБА_1 , оскільки відповідач ОСОБА_2 на лист-запрошення позивачки від 24.04.2020 на огляд об`єкта дослідження не відреагував, та, з урахуванням всіх пошкоджень, була визначена вартість ремонту автомобіля на суму 91 895 грн. 25 коп., а також наданий висновок, що матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля складають 46 981 грн. 36 коп.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений огляд транспортного засобу - SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 проводився експертом лише 04 травня 2020 року, тобто через сім місяців після настання дорожньо-транспортної пригоди.

Документи первинного огляду автомобіля, який був складений за участі Страховика (ПАТ «СК «Євроінс Україна»), суду не були надані, тому, відповідно, підстав вважати, що пошкодження, про які зазначено у звіті оцінки автомобіля SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 № 35/20 від 26.02.2019 року, виникли саме в результаті вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, а відтак і вважати вартість фізичного зносу автомобіля доведеною на суму 44 913 грн. 89 коп., без надання суду будь-яких обґрунтованих доказів, немає.

Також апеляційний суд враховує, що позивач та страхова компанія досягли згоди про розмір матеріального збитку завданого внаслідок ДТП, а після страхової виплати до проведення оцінки автомобіля пройшло 7 місяців, при цьому позивач з жодними повідомленнями, листами чи зауваженнями ні до страхової компанії, ні до відповідача не зверталася, доказів з приводу цього суду не надала.

Крім того, апеляційний суд вказує, що позивач не надала суду доказів того, який же ліміт відповідальності був на момент ДТП у відповідача ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Євроінс Україна», а страхова компанія до участі в розгляді справи залучена не була.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.12.2019 року у справі № 503/1169/16-ц та постанові 27.12.2019 року у справі №641/6191/17, відповідно до якої, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Щодо стягнення суми моральної шкоди в розмірі 5000 грн., апеляційний суд вказує наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.

Відповідно до ч. ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснено в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій чи бездіяльності, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що належний позивачці ОСОБА_1 автомобіль SUZUKI BALENO д.н.з. НОМЕР_1 був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.09.2019 року та яка сталась з вини відповідача ОСОБА_2 , через що позивачка зазнала душевних страждань, оскільки остання не могла використовувати автомобіль за призначенням та провести його ремонт, тому суд вважає, що вимоги позивачки про відшкодування їй моральної шкоди є обґрунтованими.

При цьому, судом вірно було враховано, що позивачка ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства 1-ої групи, що стверджується довідкою до акту огляду МСЕК Серія 10 ААА № 910816 та пенсійним посвідченням, серія НОМЕР_5 (а.с. 8).

Транспортний засіб необхідний їй для нормального пересування, вчасного відвідування лікарень, для проходження необхідних для підтримання задовільного стану здоров`я, обстежень та лікувань. Тому неможливість його використання дійсно завдавала позивачці значної моральної шкоди.

Разом з тим, виходячи із принципів розумності та справедливості, місцевий суд обґрунтовано оцінив завдану позивачці ушкодженням її майна моральну шкоду в сумі 5 000 грн., оскільки, на думку колегії суддів, саме такий розмір моральної шкоди буде відповідати принципам розумності, виваженості та співмірності.

Також колегія суддів погоджується з місцевим судом щодо відмови в стягненні витрат на правову допомогу, оскільки з аналізу норми кодексів про витрати на професійну правничу допомогу вбачається, що такими є витрати, сплачені на надання послуг лише адвокатами, включаючи і діяльність помічників адвокатів, які були понесені у відповідності до укладеного договору про надання правової допомоги та в подальшому підтверджені належними доказами.

В даному випадку, позивачкою сплачені витрати за надання юридичних послуг в розмірі 3000 грн. ФОП « ОСОБА_6 », який не є адвокатом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги, які не спростовують висновків суду, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід віднести за рахунок держави, оскільки скаржник є інвалідом 1 групи і звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382,383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно-процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді: