Справа № 515/1113/20
Провадження № 2/515/216/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Дукіна С.В.

представника відповідача-адвоката Давиденка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за подіяної злочином, зазначивши, що з 2008 року він з ОСОБА_2 почали проживати однією роди- ною без укладення шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Одразу після народження дитини відповідач почала зраджувати йому, зустрічалася з іншим чоловіком. У серпні-вересні 2016 року відповідач покинула його, забравши сина, та переїхала проживати в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області до іншого чоловіка. 30.10.2016 р. він діз- нався про те, що його син помер у лікарні від отриманих тілесних ушкоджень. Він за власні кошти здійснив поховання сина в с.Білолісся за місцем свого проживання. Відповідач участі у цьому не приймала. За фактом смерті сина відповідача було притягнута до кримінальної відповідальності за ст.166 КК України та вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 28.08.2017 р. її було визнано винуватою та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, а в силу ст.75 КК України її було звільнено від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік. На підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. відповідача було звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання. У зазначеному криміналь- ному провадженні його визнано потерпілою стороною, оскільки являється батьком померлої дити- ни.

Згідно висновку експерта від 16.11.2016 р., смерть малолітнього ОСОБА_3 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виявленою у нього закритою черепно-мозковою травмою, а наявні- сть інших тілесних ушкоджень заподіянні в строку до 1 доби до моменту настання смерті Проти- правною поведінкою відповідача, що спричинила смерть його сина, даний випадок та його наслід- ки призвели до душевних страждань, які він поніс та тривають по теперішній час, кожний раз коли приходять спогади у зв`язку з втратою близького члена сім`ї. Інших дітей він не має. Даним правопорушенням йому завдано моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 100000 грн.

Представник позивача у судове засіданні не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути сп- раву у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги (а.с.40).

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в яко му зазначив, що позивачем не надано будь-яких доказів спричинення моральної шкоди, тобто не- можливо визначити обсяг його моральних страждань. Відповідача визнали винною у вчиненні не- обережного злочину, а отже моральну шкоду позивачу вона заподіяла не навмисно. Крім того, під час спільного проживання у сторін у справі народилося ще двоє дітей, у яких позивач батьком не зазначений. Отже, на утриманні відповідача знаходяться ще діти та враховуючи той факт, що вона ніде не працює, а лише отримує соціальні виплати, на які годує дітей, то стягнення такої суми є для неї непомірною. Просив задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 10000 грн.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.09.2014 р.

Копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8) підтверджується, що ОСОБА_3 по- мер 30.10.2016 р. у м.Татарбунари Одеської області.

Згідно копії висновку експерта № 105 від 16.11.2016 р. (а.с.9-11), причиною смерті ОСОБА_3 є черепно-мозкова травма у вигляді вогнищевих крововиливів в м`яких тканинах голови, пере- лому кісток склепіння та основи черепа, субдурального крововилову, вогнищевих субарахноїдаль- них крововиливів в оболонках великих півкуль, петехіальних та периваскулярних геморрагій в ре- човині великих півкуль та настала від набряку головного мозку, в результаті чого відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Вироком Татарбунарського районного суду від 28.09.2017 р. ОСОБА_2 визнано винною у вчи- ненні злочину, передбаченого ст.166 КК України, та призначено їй покарання у вигляді позбавлен- ня волі строком на 2 роки. В силу ст.75 КК України її звільнено від призначеного покарання з вип- робуванням на 1 рік. На підставі ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р. відповідача було звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання (а.с.12-13)

Як видно з довідки Білоліської сільської ради № 410 (а.с.31), згідно записів в погоподарських книгах за № 2 на 2006-2010 р.р., на 2010-2015 р.р. ОСОБА_2 з 2007 р по 2015 р. разом з неповно- літніми дітьми проживала на території сільської ради за адресою: АДРЕСА_1 в будинку матері співмешканця ОСОБА_5 . До складу її сім`ї входили: мати співмешканця ОСОБА_5 , 1955 р. народження, співмешканець ОСОБА_1 , 1988 р. народження, дочки ОСОБА_6 , 2009 р. народження, ОСОБА_7 , 2011 р. народження, та син ОСОБА_3 , 2014 р. народження.

В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про за- криття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або пос- танова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язко- вими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкоду- ванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються ЦК України.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайно- вого або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування мораль- ної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також ОСОБА_8 - ним Кодексом і відповідними законами України.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі непра- вомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявно- сті її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завда- ної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошово- го відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення йо го можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є під- ставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Мора- льна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У п.п.3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову пра- ктику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страж- дань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає зале- жно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав пози- вач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач зазнав моральних страждань, які полягають в негативних змінах в його житті, а саме: переживан- ня, тривога, емоційна напруга. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на ОСОБА_9 - ктері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач.

Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди.

Позивач будь-яких доказів на підтвердження того, що завданим кримінальним правопорушен- ням йому спричинено моральну шкоду, суду ненадав, однак враховуючи наявність негативних емо цій, які виникли у нього після вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи при- нципи розумності, справедливості, доцільності, у відповідності до вимог закону і обставин справи, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 10000 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру за- доволених вимог.

Враховуючи вказані положення Закону, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судо- вий збір в сумі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 23, 1167 ЦК України, ст.ст.76-82, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди спричиненної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , компенсацію за завдану кримінальним правопорушенням мо- ральну шкоду в розмірі 10000 ( десяти тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судо- вий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його про голошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили піс- ля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Тимошенко С.В.