Справа №265/7216/21
Провадження №2/265/1608/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В :

16 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 16 жовтня 2004 року, та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 7000 гривень щомвсячно. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вони з відповідачем 16 жовтня 2004 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними втрачене почуття взаємного порозуміння та любові. З червня 2021 року вони разом не проживають та ними не ведеться спільне домогосподарство. Крім того, відповідач на теперішній час ухиляється від утримання дітей.

14 грудня 2021 року позивачка ОСОБА_1 надала заяву про зміну позовних вимог в частині стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку.

Ухвалою суду від 05 листопада 2021 року відкрите спрощене позовне провадження та призначене відкрите судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, просила змінені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, змінені позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим 16 жовтня 2004 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 687 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 08 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 06 червня 2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 9, 10).

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З`ясувавши позиції сторін, суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, враховуючи думку сторін, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін.

Розглядаючи вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне.

Згідно інформації Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 30.06.2021 року разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані її діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від сплати аліментів, тобто обов`язку щодо утримання дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд вважає доцільним стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, аліменти необхідно стягувати з 16 вересня 2021 року.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень за вимоги про розірвання шлюбу, а також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень за вимоги про стягнення аліментів.

На підставі ст. ст. 110, 112, 181-183 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 16 жовтня 2004 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 687, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_8 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у випадках, передбачених ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя Адамова Т.С.