РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1135/21

2/609/545/2021

20 грудня 2021 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням

учасники справи не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 05 жовтня 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

2. Позов обґрунтований тим, що позивач являється власником житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6378641 від 01.02.2005 року Комунального підприємства «Шумське бюро технічної інвентаризації» серії СВО № 104030. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями позивач прийняв в спадщину.

Позивач зазначає, що у житловому будинку, який є його власністю зареєстрована дочка ОСОБА_2 , яка з 2010 року по даний час в цьому житловому будинку не проживає, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку/ осіб № 320 від 23.09.2021 року Шумської міської ради і актом обстеження житлово-побутових умов № 327 від 29.09.2021 року Шумської міської ради. На прохання про зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою отримав відмову.

Позивач вказує, що відповідач не проживає в будинку, не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні житла.

Реєстрація відповідача за даною адресою зумовлює для позивача додаткові матеріальні затрати та порушує його законні права, як власника житла.

Просить позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 17 листопада 2021 року.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду на 02 грудня 2021 року, у зв`язку із неявкою відповідача, судовий розгляд справи відкладено на 20 грудня 2021 року.

5. В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність із повним підтримання позовних вимог.

6. Відповідач ОСОБА_2 своїм конституційним правом на захист не скористалась, заперечень щодо заявленого позову не надала, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Шумського районного суду Тернопільської області. Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

9. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

10. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВО №104030 виданого 01.02.2005 року Шумським Бюро технічної інвентаризації, на підстві свідоцтва про право на спадщину ВВТ №335603 від 27.12.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2413.

11. Згідно довідки про склад сім`ї № 320 від 23.09.2021 року, виданої старостою с. Бриків Кременецького району Тернопільської області, вбачається що за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї позивача входять: дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не проживає за місцем реєстрації.

12. Актом обстеження домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на предмет не проживання в даному господарстві гр. ОСОБА_2 № 327 від 29.09.2021 року, складеного комісією в складі старости Шумської міської ради Добруся І.М., в присутності жителів с. Бриків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 встановлено, що в даному житловому будинку зареєстрована дочка власника ОСОБА_2 , яка за вказаною адресою з 2010 року по даний час не проживає.

ІV. Оцінка Суду.

13. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

14. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

15. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

16. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

17. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

18. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

19. Відповідно до положень статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

20. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

21. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

22. Частина перша статті 156 ЖК УРСР передбачає, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку(квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні звласником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

23. Згідно із частиною четвертою статті 156 ЖК УРСР, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК УРСР. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

24. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

25. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вказаної норми закону при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення.

Право на звернення до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням виникає у власника через один рік відсутності особи за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин.

26. В даному випадку, обираючи спосіб захисту свого цивільного права, позивач посилалвся на положення ст. 405 ЦК України та обґрунтовував вимоги тим, що його дочка з 2010 року по даний час без поважних причин не проживає в належному йому на праві власності будинку.

27. Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

28. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

29. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

30. Матеріали справи свідчать про те, що що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВО №104030 виданого 01.02.2005 року Шумським бюро технічної інвентаризації, на підстві свідоцтва про право на спадщину ВВТ №335603 від 27.12.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2413.

Крім того матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності поважних причин не проживання відповідача у спірному будинку понад один рік. Також не надано доказів створення позивачем перешкод для проживання відповідача за вказаною адресою.

31. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

32. Тому, враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована в житловому будинку по АДРЕСА_1 , однак більше одного року за вказаною адресою не проживає, останньою не доведено поважності на обґрунтування власної відсутності в житлі, тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

33. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції № 68 від 05.10.2021 р. позивачем сплачено 908 грн. 00 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

З цих підстав,

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст.64, 156 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

3. Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстоване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. 00 коп. судового збору.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 20 грудня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстоване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: М. В. Харлан