Провадження № 2/752/9395/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.11.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участі секретаря - Потапенко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «СК «Євроінс Україна» про стягнення на його користь суми недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 43 517,51 та моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником Тойота Prius д.н.з НОМЕР_1 .

Вказує, що 13.04.2021 о 23 год 35 хв. за участю його автомобіля та автомобіля марки «Jaguar XF» під керуванням ОСОБА_2 сталося ДТП по вул. Зодчих, 34 м. Києва.

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.05.2021 у справі №759/8063/21, винним у ДТП визнано ОСОБА_2 .

Зазначає, що для отримання страхового відшкодування позивач 28.04.2021 звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із відповідною заявою. З метою визначення загальної суми відшкодування, працівниками страхової компанії було здійснено огляд за результатами якого було надано висновок №11329, що загальна сума матеріальної шкоди становить: 123 392,37 грн. - залишкова вартість (вартість ТЗ після ДТП (станом на 12.04.2021), та 91 827,16 грн. - сума страхового відшкодування).

Суму страхового відшкодування у розмірі 91 827,16 грн йому була виплаченавін отримав.

В той же час позивач стверджує, що з метою визначення реальної суми матеріальної шкоди Тойота Prius д.н.з. НОМЕР_1 ), він звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз із заявою від 22.05.2021.

За результатами дослідження експертом КНІСЕ було надано висновок від 16.07.20021 №19809/21-54, згідно якого вартість відновлювального ремонту ТЗ із врахуванням фізичного зносу замінюваних складових становить 135 344,67 грн., а залишкова ринкова вартість (вартість ТЗ після ДТП станом на 12.04.2021), становить 67 663,67 грн.

Позивач зазначає, що різниця недоплаченої суми відшкодування становить 43 517,51 грн.

Відповідач відмовив позивачу у проведенні будь-яких інших виплат, в зв`язку з чим позивач просить стягнути дану суму в судовому порядку.

Також зазначає, що неправомірними діями відповідача, йому завдано моральної шкоди, які він оцінює у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

На момент розгляду справи, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, з огляду на що, суд здійснює розгляд справи у відповідності до положень ст.ст.274-279 ЦПК України без виклику сторін, на підставі наявних доказів у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля Тойота Prius д.н.з НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.07.2009.

13.04.2021 о 23 год 35 хв. за участю його автомобіля та автомобіля марки «Jaguar XF» під керуванням ОСОБА_2 сталося ДТП по АДРЕСА_1 .

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.05.2021 у справі №759/8063/21, винним у ДТП визнано ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

В силу ст.5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «СК «ЄВРОІНС» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АО/3797558.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з положенням ст.36.2 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «УНІКА» за зверненням позивача було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 91827,16 гривень.

Як вбачається з відповіді СК «ЄВРОІНС» за №3370-1/ДВЗ, в рамках страхової справи №37583 позивачу 23.06.2021 здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 91 827,16 грн., за шкоду заподіяну транспортному засобу «ТОYОТА PRІUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер платіжного доручення - 9352. Відповідач вказує, що розрахунок суми страхового відшкодування проведено згідно із ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв`язку із фізичним знищенням транспортного засобу на підставі звіту №11329 від 14.05.2021 року та Висновку експертного дослідження №11329/1 від 14.05.2021 року.

Згідно зазначених Звітів вартість пошкодженого транспортного засобу до його пошкодження становила 215219,53 гривні, а вартість пошкодженого транспортного засобу складала 123392,37 гривень.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування - виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, в межах суми страхового відшкодування.

Як вбачається з відповіді №3370-1/ДВЗ від 03.09.2021 року, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» прийняла рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 91 827,16 грн., що відповідає положенням ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В той же час, не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного на замовлення ОСОБА_1 із заявою від 22.05.2021 року щодо проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «Toyota Prius», 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП.

Відповідно до висновку експерта Коробки А.А. №19809/21-54 від 16.07.2021 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного на замовлення ОСОБА_1 (заява від 22.05.2021 року) щодо проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля «Toyota Prius», 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Toyota Prius», 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 , станом та в цінах на дату ДТП, що трапилась 12.04.2021 року складає 203 008,34 грн, і дорівнює вартості автомобіля до настання дорожньо-транспортної пригоди, а вартість автомобіля марки «Toyota Prius», 2008 року, д.н.з. НОМЕР_1 , після настання ДТП, яка трапилась 12.04.2021 року, складає 67 663,67 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 05.08.2021 року звернувся до відповідача із відповідною заявою (вх. №3585 від 05.08.2021) про виплату недоплаченої суми страхового відшкодування 43 517,51 грн в якій виклав зазначені вище обставини. При цьому до заяви було додано вищезазначений висновок КНІСЕ.

03.09.2021 відповідачем було відмовлено у перегляді рішення Страхової комипанії.

В той же час, у відповіді не зазначено підстав відповідно до яких не взято до уваги висновок КНІСЕ та/або не вказано обставин відповідно до яких висновок КНІСЕ не відповідає чинному законодавству, містить неточності тощо.

Відповідач, хоча і був повідомлений належним чином про розгляд справи, не скористався своїм правом на подання відзиву, не надав копії страхової справи, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості надати оцінку Звітам, використаним відповідачем для визначення розміру страхового відшкодування.

Висновок судового експерта № 19809/21-54 від 16.07.2021 р., наданий позивачем є належним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку, дослідження проведено відповідно до встановленої Методики товарознавчої експертизи, а отже приймається судом до уваги як доказ на підтвердження розміру завданих збитків.

Таким чином з відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь позивача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 43 517,51 грн.

Одночасно, звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Приписами статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Позивачем в порушення вимог ст.81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження завдання йому шкоди внаслідок виплати страхового відшкодування у меншому розмірі.

При обґрунтуванні позову позивач посилається на те, що моральна шкода полягає в негативних емоціях та переживаннях, які він зазнав в зв`язку з пошкодженням майна.

Однак, за наявності такої шкоди,вона підлягає відшкодуванню відповідно до положень ст.1167 ЦК України особою, яка завдала таку шкоду, тобто з вини якої сталось пошкодження автомобіля, а не страховою компанією, де була застрахована його цивільно-правова відповідальність.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

На підставі статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, пропорційно до задоволених вимог..

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 43 517 гривень 51 копійка, судовий збір у розмірі 814 гривень 42 копійки.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя