УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Устилузька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Заяву обгрунтовує тим, що у військовому квитку та у посвідченні учасника бойових дій вказано його прізвище як ОСОБА_2 , замість ОСОБА_3 .

Просить встановити факт, що військовий квиток та посвідчення учасника бойових дій, видані на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належать ОСОБА_1 .

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, однак подали заяву в якій просять проводити розгляд справи у їхній відсутності, заяву просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить провести судове засідання у його відсутності та при вирішення даної заяви просить врахувати, що такі факти не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав такі документи.

Розглянувши дану заяву, суд прийшов до наступного висновку.

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто суд може встановлювати не будь-які факти, а лише ті, які тягнуть для заявника певні правові наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян

При цьому, ч. 3 ст. 315 ЦПК України чітко визначає, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Крім цього, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Таким чином, з аналізу наведених норм встановлено, що не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні справи про встановлення факту належності особі військового квитка, посвідчення учасника бойових дій, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав такі документи.

Крім того, заявник та його представник не обгрунтував з якою метою встановлюється факт належності правовстановлюючих документів і, що встановлення даного факту має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Також заявник та його представник не подав суду доказів на підтвердження того, що до пред`явлення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу він звертався до органів, котрі видали ці документи, з вимогою внесення до них змін, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови і заявник не має іншої можливості одержати такі документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи, що відсутня спеціальна норма, котра визначає наслідки звернення особи до суду із заявою про встановлення факту належності особі військового квитка, посвідчення учасника бойових дій, котра не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, а тому слід застосувати аналогію закону (п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, котра регулює подібні за змістом відносини).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки справи про встановлення факту належності особі військового квитка, посвідчення учасника бойових дій, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають, тому суд закриває провадження у даній справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 315, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Устилузька міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук