Справа № 576/2117/21
Провадження № 2/576/515/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.21 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 . Однак з 2018 року у вказаному вище будинку він не проживає, комунальні платежі не сплачує, витрат по утриманню будинку не несе. На даний час відповідач зареєстрований та залишається користувачем її житла без її згоди. Договір найму з ним не укладався. Реєстрація останнього у спірному будинку створює їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Добровільно змінити місце реєстрації відповідач не бажає. За вказаних обставин, позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, а представив заяву, в якій повністю підтримує позовні вимоги та просить суд розглядати справу без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач до суду також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відзив на позов не подав.

Враховуючи викладене та зважаючи на положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення по справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку, посвідченим 28.12.2005 нотаріусом Глухівської районної державної нотаріальної контори Сумської області Міхно Д.В., та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 274555436 від 13.09.2021 ( а.с.4-6).

Також встановлено, що у вказаному будинку зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Березівської сільської ради Шосткинського району Сумської області від 17.09.2021 за вих. № 07-60/1288 (а.с.12).

Проте, як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Березівської сільської ради Шосткинського району Сумської області від 10.06.2021 за вих. № 03-07/1/374, відповідач ОСОБА_2 , 1970 р.н., хоча і зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , однак з 2018 року за даною адресою не проживає (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача або членів сім`ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року» роз`яснено, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 Житлового кодексу України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що оскільки відповідач, будучи зареєстрованим у спірному житловому будинку, понад строк, встановлений законодавством, у ньому не проживає, а тому є таким, що втратив право користування ним, будь-яких письмових домовленостей стосовно користування житловим будинком за вказаною адресою не існує, власник будинку не має ніяких обов`язків по наданню житла відповідачу, а тому вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України виходячи з того, що вимоги позивачки підлягають повному задоволенню, то з відповідача на її користь підлягають стягненню понесені нею судові витрати на оплату судового збору в сумі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 178, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. понесених судових витрат на оплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон