Справа № 426/9847/20
РІШЕННЯ

іменем України

18 лютого 2021 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Половинки В.О.

з участю секретаря судового засідання Концур А.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Здор Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 о Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна; приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

встановив:

У листопаді 2020 року позивач звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокії Юріївни; приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманського Владислава Юрійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 05.06.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1290, про стягнення з нього на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм альянс» заборгованості у розмірі 32290,02 грн. Вважає, що нотаріус не перевірив безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, у зв`язку з чим його було позбавлено можливості заявити вимогу про застосування строків позовної давності, що свідчить про наявність спору щодо суми за договором, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Крім того вважає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріусом не було дотримано вимог вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений без отримання відомостей про одержання позивачем письмової вимоги про добровільне усунення порушень.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач належним чином повідомлявся про наявність заборгованості за кредитним договором. Виконавчий напис нотаріусом здійснено відповідно до законодавства, без порушень. Просить відмовити в задоволенні зави про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наплягає на задоволенні його позову.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» Здор Я.О. позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна надала заяву про розгляд справи без її участі.

Приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв (далі - Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором №R7B від 21.11.2013 року (а.с. 36-37).

В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до Позивача за Кредитним договором №R7B від 21.11.2013 року. На підставі зазначеного договору, 04.03.2019 року Позивачу було направлено цінним листом з описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 39-43).

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, як це визначено ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Таким чином суд вважає, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № R7B від 21.11.2013.

Розглядаючи доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства, оскільки він вчинений без отримання відомостей про одержання позивачем вимоги про погашення заборгованості, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Отже, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Судом з`ясовано, що 04 березня 2019 року «ФК «Прайм Альянс» направляло на вказану в Кредитному договорі адресу повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості. У даній вимозі детально описувалися складові заборгованості, строки її погашення, пропозиція щодо добровільного врегулювання кредиту та наслідки не виконання умов вимоги, а саме: у разі залишення вимоги без задоволення ТОВ «ФК «Прайм Альянс» має намір стягнути заборгованість у позасудовому порядку (а.с. 39-40).

Направлення вимоги підтверджується списком №16029-110-102 згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошта. Отже підтвердженням належного повідомлення боржника у разі відправлення згрупованих поштових відправлень є розрахунковий документ і копія списку відправлень.

Хочеться зазначити, що підтвердженням належного повідомлення боржника у разі відправлення згрупованих поштових відправлень - розрахунковий документ і копія списку відправлень (а.с. 41-43).

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з вказаних Правил розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку.

Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 у справі №820/1186/17 зазначив, що належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень позовної заяви з додатками відповідачу та третім особам є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 та від 12.03.2020 у справі №754/7994/17-ц «Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу».

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач належним чином та у відповідності до норм законодавства повідомляв позивача про наявну заборгованість, про необхідність у її оплаті та про наміри звернутися до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Щодо доводів позивача про вчинення виконавчого напису з пропуском строків позовної давності суд приходить до наступних висновків.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності визначеної заборгованості.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

У п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року вказано, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 3.4 зазначеного Порядку, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Отже строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (п. 3.3 гл. 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 611 ЦК України, у разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.

Отже суд вважає, що момент з якого у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення обчислюється з дня направлення вимоги про погашення кредиту, яка, як уже встановлено, була відправлена Позивачу 04 березня 2019 року.

Вирішуючи питання розміру заборгованості судом з`ясовано наступне.

Позивач отримав кредит у ПАТ «ВТБ Банк» на загальну суму - 30 000 грн.

Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення Кредиту і сплати Процентів та розахунку вартості супутніх послуг, комісійну винагороду за управлінням Кредиту у розмірі 1,69 % від початкової суми Кредиту.

Згідно з п. 4.7. Кредитного договору за наявності прострочення виконання Позичальником зобов`язань за Договором, розмір Платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов Договору (а.с. 36-38).

Оскільки, Позивачем було порушено умови Кредитного договору, ПАТ «ВТБ Банк» відступило право грошової вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за Договором відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, загальна сума заборгованості складає 31 980,32 грн., яка складається з суми основного боргу за кредитом, суми простроченого основного боргу за кредитом, суми несплачених комісійних винагород. При цьому, після відступлення банком права грошової вимоги, ні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ні ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не нараховувало будь-яких відсотків та комісії за Кредитним договором.

При цьому суд звертає увагу, що в позовній заяві міститься лише посилання з приводу непогодження із сумою заборгованості, однак, в підтвердження виконання позивачем умов кредитного договору ПАТ «ВТБ Банк» та/або новому кредитору - ТОВ «ФК «Прайм Альянс» доказів не надано.

Окрім того, суду не надано жодних розрахунків, які б підтверджували обґрунтованість звернення з даною позовною заявою та заперечували суми які були зазначені у виконавчому написі, а отже Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 наголошує, що позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином позивач у встановленому законом порядку не спростував належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою та не надав доказів часткового або повного погашення заборгованості, що є підставою для висновку про те, що заборгованість є безспірною та обґрунтованою.

Вищевикладені обставини є підставою для суду про відмову в задоволенні даного позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 261, 526, 593,611 ЦК України, ст. 137, 141, 178 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,

ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України

постановив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокія Юріївна; приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка