Провадження № 2-о/752/570/21
У Х В А Л А

іменем України

08.12.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Апарат Верховної ради України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року відкрито провадження у даній справі. (т.1, а.с. 92)

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року дану справу передано для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва. (т. 1, а.с. 215)

У жовтні 2019 року до суду надійшло клопотання представника Апарату Верховної ради України - Шумар В.Ю. про залишення заяви без розгляду. В обгрунтування заяви посилається на те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту не підлягають вирішенню у порядку окремого провадження, а питання, викладені у заяві, пов"язані з вирішенням спору, що стосується трудової діяльності заявника, тобто про право, тому справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.11.2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 року та постановою Верховного суду від 20 червня 2018 року, відмовлено в задоволенні адміністративного позову Народного депутата України ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов"язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:встановлення фактів, що мають юридичне значення;

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 1 ст. 318 ЦПК у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

З поданої заяви вбачається, що заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт здійснення ОСОБА_2 як народним депутатом України, депутатських повноважень у міжсесійній період Верховної ради України з 30 січня по 03 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Оскільки заявлені ОСОБА_1 вимоги про встановлення факту не підлягають вирішенню у порядку окремого провадження, а питання, викладені у його заяві, пов"язані з вирішенням спору, що стосується трудової діяльності заявника, тобто про право, тому справа має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 293, 294, 315, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Апарат Верховної ради України, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на подачу позову на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: