1Справа № 335/1600/21 2-н/335/145/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства „Запоріжремсервіс про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява Комунального підприємства „Запоріжремсервіс про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком, в якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2017 року по 01.12.2019 року на загальну суму у розмірі 2670,04 грн.

На запит суду з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла відповідь згідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 19.09.2013 року по 24.10.2017 року.

Статтею 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів не розглядаючи обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення , що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього кодексу.

Питання відмови у видачі судового наказу регулюється статтею 165 ЦПК України, зокрема, відповідно до п. 8 ч. 1 вказаної статті суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так встановлено, що боржник ОСОБА_1 не була зареєстрована за адресою, яка зазначена у заяві про видачу судового наказу у період виникнення заборгованості.

Таким чином з поданої заяви не вбачається виникнення грошової вимоги заявника саме до ОСОБА_1 , а також встановлено, що заявником не додано документів, які б підтверджували обставини щодо виникнення боргу саме цим боржником.

Враховуючи наведене, а також те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а вирішує питання про видачу судового наказу на підставі тих доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, приходжу до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу, а саме, згідно з ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 165, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства „Запоріжремсервіс про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Геєць