С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1369/21
В справі 760/4285/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

20 грудня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

В лютому 2020 року Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

У відповідь на запит суду надійшли відомості з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, з яких вбачається, що ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23.03.2020 відкрито провадження у справі.

Позивач посилається на те, що 23 березня 2011 року між КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3600,00 гривень зі сплатою 36% річних за користування кредитом.

Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала та станом на 31 грудня 2019 року мала заборгованість за договором на загальну суму в розмірі 293191,39 гривень, яка включала в себе:

- 2096,31 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 284995,08 гривень - заборгованість за процентами;

- 6100 гривень - штрафні санкції у вигляді пені.

З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

17 березня 2021 року до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою Позивач обмежив свої вимоги про стягнення наступними розмірами:

-2096,31 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

-3604,15 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками;

-7075,51 гривень - заборгованість за нарахованою пенею.

Представник Позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася.

Суд вважає можливим розглянути справ у відсутність Сторін на підставі наявних матеріалів справи із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

23 березня 2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (на той час - Нечипоренко) укладено договір (у формі приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) про відкриття кредитної лінії на платіжну картку.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис Відповідачки у заяві.

Крім того, Відповідач засвідчила своїм підписом той факт, що вона ознайомлена з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», зокрема, щодо базової процентної ставки на рівні 3% щомісяця (36% річних), процентної ставки на суму перевищення ліміту на рівні 4,5% щомісяця, а також з умовами щодо штрафних санкцій.

З розрахунку заборгованості вбачається, що Позивачем нараховано 2096,31 гривень заборгованості за тілом кредиту, 284995,08 гривень відсотків за користуванням кредитом, 6100,00 гривень за нарахованою пенею.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У частині 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частинами 1-3 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Аналіз складеного Позивачем розрахунку заборгованості Відповідачки дозволяє дійти висновку про те, що розмір нарахованих процентів (284995,08 гривень - а.с.90) явно не відповідає погодженій сторонами ставці на рівні 36% річних.

Разом з тим, враховуючи, що заборгованість за тілом кредиту є незмінною починаючи з січня 2013 року (а.с. 85), сума, яку Позивач просить стягнути з Відповідачки (межі позовних вимог) - 3604,15 гривень - не перевищує суми нарахувань за ставкою 36% річних на суму кредиту в розмірі 2096,31 гривень в період з 01.01.2013 по 30.09.2020.

Відтак, вимоги про стягнення з Відповідачки тіла кредиту та процентів в межах 3604,15 гривень є цілком справедливими та обгрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про стягнення пені, то в даному випадку суд керується наступним.

Згідно з розрахунком заборгованості, складеним станом на 30.09.2020 розмір заборгованості за пенею становив 6100 гривень. При цьому пеня збільшувалася починаючи з 01.06.2014 на 100 гривень щомісячно, що не відповідає умовам, погодженим Відповідачкою (а.с. 9), згідно з якими пеня становить 1% від заборгованості, проте не менше 30 гривень щомісяця. Таким чином, виходячи з узгодженої сторонами фіксованого розміру пені (30 грн) та 61 випадок її нарахування, загальний розмір пені має становити 1830 гривень, і саме в цій частині вимоги КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню.

Позивачем також надана суду друга частина розрахунку заборгованості Відповідачки, згідно з якою розмір пені станом на 01.10.2020 став дорівнювати 287490,90 гривням. Враховуючи, що станом на 30.09.2020 заборгованість за пенею в попередній частині розрахунку заборгованості становила лише 6100 гривень, незрозумілими є підстави її збільшення за один день в 47 разів. Відтак, суд не має підстав брати до уваги розрахунок заборгованості, складений Позивачем за період з 01.10.2020 по 30.11.2020.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача підлягає судовий збір в розмірі 2102 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 23.03.2011 в сумі 7530,46 гривень, яка включає в себе:

- 2096,31 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 3604,15 гривень - заборгованість за процентами;

- 1830 гривень - штрафні санкції у вигляді пені.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» судовий збір в розмірі 2102 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

Відповідач: ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: