Справа № 548/2565/21
Провадження № 2/548/764/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2021 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання Скрипніченко М.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом ,

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає,що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є сином ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бовбасівка Хорольського району Полтавської області померла баба позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія НОМЕР_2 .

З довідки виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області за Вих. № 10107/03-18 від 20 жовтня 2021 року слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (свід. про смерть Серія НОМЕР_3 від 10.08.2000 р. акт.запис №22) була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

З виписки з погосподарської книги, виданої Відділом « Центр надання адмінстративних послуг» виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області за Вих. № 10109/03-18 від 20 жовтня 2021 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №7 Трубайцівської сільської ради за 1996-2000 роки, житловий будинок з надвіриними будівлями та спорудами, номер об`єкта господарського обліку 531, що розташований: с. Бовбасівка Хорольського Полтавської області, відноситься до суспільної групи-робочий двір.

Голова домогосподарства- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( померла ІНФОРМАЦІЯ_2 акт.запис №22 від 10 08 2000 d свід. про смерть Серія НОМЕР_3 ).

Члени господарства: син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , невістка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онук - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 батько позивача ОСОБА_2 помер в с. Бовбасівка Хорольського району Полтавської області, що доводиться копією свідоцтва про його смерть Серія НОМЕР_4 .

З довідки виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області за Вих. № 10106/03-18 від 20 жовтня 2021 року слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 відкрилась спадщина на його спадкове майно, тобто житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який він прийняв як спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 529 549 ПК України в редакції від 18.07.1963 року.

12.11.2021 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Згідно з повідомленням державного нотаріуса Хорольської держнотконтори Решта С.М. від 26.10.2021 року за вих. № 1372/01-16 слідує, що спадкова справа до майна ОСОБА_2 , 1949 року народження, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , останнім місцем проживання та реєстрації якого було: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини діяли норми Цивільного кодексу України в редакції від 18.07.1963 року, і відповідно до вимог ст. 549 цього кодексу та на підставі заяви позивача про видачу свідоцтв про право на спадщину, 05.09.2003 року була відкрита спадкова справа № 435/2003 і цього числа позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину на заявлене ним майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 - мати ОСОБА_2 , останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_1 , спадкова справа до її майна не відкривалася, але її син ОСОБА_2 відповдно до ч.1 ст.549 в редакції від 18.07.1963 року фактично вступив у спадщину після смерті своєї матері. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів па спадкове майно, позивачу роз`яснено державним нотаріусом Решта С.М., що для отримання цієї спадщини необхідно звернутись до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ст.ст. «29, 549 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року позивач, ОСОБА_1 ,є єдиним спадкоємцем першої черги : законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 батька ОСОБА_2 який прийняв його спадщину, тому має право на його спадкове майно.

Згідно з повідомленням про результати огляду об`єкта нерухомої майна ФОП ОСОБА_5 від 29.10.2021 року та відповідно до звіту пр оцінку майна ТОВ « Альбатрос» від 02.11.2021 року, слідує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами домоволодіння, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 47, 8 кв.м, житловою площею 25, 5 кв.м., прибудови Літ.а, літньої кухні літ. Б, погреба літ. Бп, прибудови літ.б, сараю літ. В, сараю літ. Г, колодязя № 1, вигрібної ями літ. №2, газопроводу № 3, огорожі №4, воріт з хвірткою №5 становить 40400 грн. Самочинне будівництво, переобладнання відсутнє.

З технічного паспорта на будинок садибного типу, виготовленої станом на 01.11.2021 року ФОП ОСОБА_5 , вбачається, що господарські будівлі вказаного домоволодіння перебувають у задовільному технічному стані, придатні до подальшої експлуатації.

Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.1 ч. 1 до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Статтею 328ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.392ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідност. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідност.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спобіг, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інетерсу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єкт захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для повновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-10/2004 визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Таким чином,під способамизахисту суб`єктивнихцивільних прав/інтересіврозуміють закріпленізаконом матеріально-правовізаходи примусовогохарактеру,за допомогоюяких проводитьсяповновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та охоронюваних законом інтересів.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України випливає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом ніж той, який встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально- правових способів захисту цивільно права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8-9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , адреса проживання: с.Бовбасівка Лубенського району Полтавської області) до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (адреса: вул. 1 Травня, 4, м. Хорол, Лубенський район Полтавської області, поштовий індекс: 37800, ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом ,-задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 47, 8 кв.м., житловою площею 25, 5 кв.м., прибудови Літ.а, літньої кухні літ. Б, погребу літ. Бп, прибудови літ.б, сараю літ. В, сараю літ. Г, колодязя № 1, вигрібної ями літ.№2, газопроводу № 3, огорожі №4, воріт з хвірткою №5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 08.12.2021 року.

Суддя : О.В. Коновод