Справа № 134/1758/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 грудня 2021 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Лабая О.В.

за участю: секретаря судового засідання Цибуляк А.С.

представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Загородної Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Крижопіль цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до Приватного сільськогосподарського підприємства "Савинецьке" про зобов`язання видати належно оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення та виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

ВСТАНОВИВ:

Своїм позовом до суду ОСОБА_3 просив винести рішення, яким зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Савинецьке» , видати йому належно оформлену трудову книжку, копію наказу (розпорядження) про звільнення та виплатити середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він працював на посаді тракториста-машиніста в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Савинецьке» на умовах безстрокового трудового договору. Його трудові відносини з Відповідачем тривали на протязі березня-липня 2021 року. 12.07.2021 року перебуваючи на роботі подав заяву про звільнення за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання. Його заяву (за його наполягання) було зареєстровано по вхідній кореспонденції 12.07.2021 року за №26. Вже 15.07.2021 року на його картковий рахунок надійшли розрахункові кошти. З невідомих йому причин ні копію наказу (розпорядження) про звільнення ні належно оформленої трудової книжки йому видано не було.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2021 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник відповідача 08.11.2021 надав суду відзив в якому просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача стверджує, що згідно умови внесення відповідних умов про обхідний лист до Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, прийнятих засновником ПСГП «Савицьке», позивачу було надано на підпис обхідний лист. Звільнення з роботи позивача було проведено 13.07.2021 року згідно поданої заяви, а не 12.07.2021 року так як директор ПСГП «Савинецьке» перебував у відрядженні. Наказ № 69 про звільнення та запис у трудовій книжці був занесений 13.07.2021 року. Позивач звернувся до відповідача за трудовою книжкою 15.07.2021 року не надавши при цьому обхідний лист і не залишивши його у підприємстві, так як не було підпису директора. Копія наказу (розпорядження) про звільнення не видана Позивачу так, як він відмовився розписуватися в наказі про звільнення. За трудовою книжкою в підприємство не звертався.

Відповідачем до суду було надано письмові пояснення відповідно до яких обраний спосіб захисту не відповідає визначений у ст. 16 ЦК України, крім того ОСОБА_3 не вказав нову адресу куди збирався переїздити, тим самим унеможливив направлення трудової книжки поштою.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні крім того зазначив, що після подання 12.07.2021 ОСОБА_3 заяви про звільнення, останній був відсутній на робочому місці чим призупинив робочий процес, пояснювальну записку не подава, проте 12.07.2021 до дисциплінарної відповідальності не був притягнений, також у видачі трудової книжки ОСОБА_3 було відмовлено оскільки останній не надав обхідний лист підписаний директором.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_3 , та не заперечується сторонами ОСОБА_3 прийнятий на роботу ПСГП «Савицьке» з березня 2021 року.

ОСОБА_3 подав заяву від 12.07.2021 року за вх. № 26 на ім`я директора ПСГП «Савицьке» відповідно до якої просить звільнити його з роботи за власним бажанням у зв`язку з переїздом на інше місце проживання.

Відповідно до посвідчення про відрядження від 12.07.2021 року за № 94 та наказу про відрядження від 12.07.2021 за 94 директор ПСГП «Савицьке» Ткач В.І. з 12 липня 2021 по 12 липня 2021 року перебував у відрядженні.

Відповідно до службової записки від 12.07.2021 року ОСОБА_3 був відсутній на робочому місці чим призупинив робочий процес, пояснювальну записку не подавав.

Позивачем надано копію обхідного листа виданий ПСГП «Савицьке» із зазначенням ОСОБА_3 та без зазначення дати, у графах «Головний агроном», «Директор підприємства» відсутні підписи. Зауважень щодо даного документи сторони не зазначали та не спростовували.

Наказом № 69 від 13.07.2021 року звільнено 13 липня 2021 року ОСОБА_3 з посади тракторист - машиніст с/г виробництва тракторної-бригади с. Савинці ПСГП «Савицьке» за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання, відповідно ч. 1 ст.38 КЗпП України. Підпис працівника у пункті «З наказом (розпорядженням ) ознайомлений» відсутній.

Відповідно до копії сторінки № 17 «Сведения о работе» серія НОМЕР_1 вчинено запис 13.07.2021 «Звільнений з роботи за власним бажанням в зв`язку з переїздом на нове місце проживання, відповідно до ч. 1 ст.38 КЗпП України» на підставі наказу № 69 від 13.07.2021 року. Сторонами в судовому засіданні не заперечується належність даного запису щодо звільнення ОСОБА_3 .

Відповідно до доповідної записки від 13.07.2021 року складеної в.о. завідуючої кадрами звільнений працівник ОСОБА_3 не подав підписаний обхідний лист та відмовився ставити свій підпис в наказі про звільнення, тому копію даного наказу та оформлену трудову книжку не видано йому на руки. Поштове повідомлення відіслати було неможливо так як згідно заяви було змінено місце проживання.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 48 КЗпП України (в редакції під час виникнення трудових відносин) визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року за № 301 Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Відповідно до п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі», який набрав чинності 10.06.2021 року установити, що включення Пенсійним фондом України до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутніх відомостей про трудову діяльність працівників здійснюється протягом п`яти років з дня набрання чинності цим Законом на підставі відомостей, поданих страхувальником або застрахованою особою у порядку та строки, встановлені Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин.

Після завершення цих робіт наявні трудові книжки видаються працівникам особисто під підпис.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати належно оформлену трудову книжку працівнику, з яким укладено трудовий договір до набрання чинності цим Законом та який звільняється до завершення процедури включення до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутніх відомостей про трудову діяльність, у день звільнення.

Відповідно до ст.47 КЗпП в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється сторонами на час звільнення 13.07.2021 року трудова книжка ОСОБА_3 перебувала в ПСГП «Савицьке» на руки позивачу не видавалась, після набрання чинності 10.06.2021Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі», копія наказу про звільнення та трудову книжку у день звільнення 13.07.2021 року не було видано ОСОБА_3 доказів про неможливість вручення ОСОБА_3 копії наказу про звільнення та трудової книжки відповідачем не надано, підстава відмови у видачі є не надання підписаного обхідного листа 15.07.2021 року тобто після дати звільнення, що суперечить положенням ст. до ст.47 КЗпП України.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України У разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

У відповідності до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року, № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку у зв`язку з незаконним звільненням за час вимушеного прогулу він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Згідно абзацу 3 пункту 2 вказаного Порядку у всіх інших випадках середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995р. № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки ПСГП «Савицьке» від 13.13.2021 року за 774 № С2 -00000010 дохід за період з 01.05.2021 по 30.06.2021 р склав 11481,00 грн.

Суд не приймає до уваги розрахунок середньої заробітної плати наданий ПСГП «Савицьке» оскільки при розрахунку враховано календарні, а не робочі дні за два останніх місяці, доказів щодо необхідності врахування календарних днів не надано. Таким чином

Таким чином, середня заробітна плата ОСОБА_3 становить: травень 2021 - 6076,00 грн (18 роб. день)., червень 2021-5405,00 (20 роб. день) грн. Разом 11481,00 грн. (38 роб. дні). Середньоденна заробітна плата -11481,00 : 38 = 302,13 грн.

Отже, з 14 липня 2021 13 робочих днів - 3927,69 грн; серпень 2021 року 21 робочих днів - 6344,73 грн. вересень 2021 року 22 робочих дні - 6646,86 грн. жовтень 2021 року 20 робочих дні - 6042,6 грн. листопад 2021 року 22 робочих дні 6646,86 грн., грудень 2021 року 10 робочих дні по 14 грудня 3021,3 грн. а всього 32630,04 грн.

Таким чином, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 необхідно задоволити та зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Савинецьке» та видати належно оформлену трудову книжку, копію наказу (розпорядження) № 69 від 13.07.2021 року про звільнення ОСОБА_3 та стягнути на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період з 14 липня 2021 року по 14 грудня 2021 року в сумі 32630,04 грн. (тридцять дві тисячі шістсот тридцять гривень) 04 коп.

Окрім того, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі у розмірі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень) 00 коп..

На підставі та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Приватне сільськогосподарське підприємство «Савинецьке» та видати належно оформлену трудову книжку, копію наказу (розпорядження) № 69 від 13.07.2021 про звільнення ОСОБА_3 .

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Савинецьке» , с. Савинці, вул. Вишнева, 45 - А Гайсинського району, Вінницької області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за період з 14 липня 2021 року по 14 грудня 2021 року в сумі 32630,04 грн. (тридцять дві тисячі шістсот тридцять гривень) 04 коп.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Савинецьке» , с. Савинці, вул. Вишнева, 45 - А Гайсинського району, Вінницької області на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень) 00 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування та ім`я сторін, їх місце знаходження та проживання:

Позивач: ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство «Савинецьке» , місце знаходження: с. Савинці, вул. Вишнева, 45 - А Гайсинського району, Вінницької області.

Повний текст рішення суду виготовлений 20 грудня 2021 року.

Суддя