Справа № 459/3012/20
Провадження № 2/459/213/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Новосад М.Д.

з участю секретаря судових засідань Канюки В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на одну дитин,-

ВСТАНОВИВ :

27.10.2020 позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01.08.2018 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2015, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення суду від 23.11.2018. Крім того, за рішенням суду від 01.08.2018 відповідача зобов`язано до стягнення аліментів на сина у розмірі 1500 грн. щомісячно. Станом на 12.10.2020 заборгованість відповідача по аліментах складала 9500 грн.. Дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні. Рішенням суду від 19.03.2020 відповідач позбавлений батьківських прав відносно сина, однак не позбавлений обов`язку сплати аліментів. Відповідач офіційно не працює. Останній повинен брати участь у забезпеченні належного рівня життя своїй дитині. Тому просить позов задовольнити.

06.11.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи з повідомленням сторін.

19.02.2021 представник позивачки подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розгляд справи призначався на 19.02.2021, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 23.02.2021.

Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2015, від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свдоцтва про народження(а.с.4).

Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Червоноградського міського суду від 23.11.2018 (а.с.3).

Крім того, за рішенням суду від 02.03.2017 з відповідача стягнуто аліменти на сина у розмірі 1000 грн. щомісячно (а.с.7), які було збільшено до 1500 грн. на підставі рішення суду від 01.08.2018.

Як вбачається із довідок Червоноградського МВ ДВС від 03.09.2020 позивачка не отримувала аліменти з 01.03.2020 по 01.09.2020 за виконавчим листом №459/1453/18, виданим 20.09.2018 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. (а.с.8), з 14.05.2018 отримала аліменти в сумі 9000 грн. (а.с.9).

Крім того, рішенням суду від 19.03.2020 відповідач позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Дитина сторін фактично проживає з матір`ю по АДРЕСА_1 . Як зазначено у позовній заяві, відповідач працює не офіційно та має заробіток.

Згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ) до усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України (в редакції Закону № 2-37-УІІІ від 17.05.2017 р., від 08.06.17 р.№ 102) кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 143 цс 13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Беручи до уваги вище наведене, враховуючи, що аліменти, які сплачуються з відповідача є недостатніми для утримання та нормального розвитку малолітньої дитини сторін, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що слід задовольнити позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів, оскільки таке право позивачу гарантовано ч.3 ст.181 СК України.

Таким чином, слід змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 01.08.2018 та стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць до досягнення дитиною повноліття.

Також слід припинити нарахування і стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду від 01.08.2018 та відкликати такий після набрання чинності цим рішенням.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони його батька, враховуючи потреби дитини, буде сприяти гармонійному розвитку, зможе забезпечити право на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 263-265, 268, 273,280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01.08.2018.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити нарахування і стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Червоноградським міським судом Львівської області 20.09.2018 у справі №459/1453/18 та відкликати такий з дня набрання чинності рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 840,80 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду області через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.02.2021.

Суддя: М. Д. Новосад