Справа № 730/421/20
Провадження № 2/745/4/2021
Р І Ш Е Н Н Я
17.02.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., представника позивача-відповідача ОСОБА_1 , відповідача-позивача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третіх осіб: служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації; служби у справах дітей Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області; про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї,
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяв про збільшення та зменшення позовних вимог, просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований Ніжинським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №26, від 27 січня 2018 року. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_5 . Доньку, ОСОБА_6 , народжену ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову.
Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1681,60 грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 січня 2018 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у Ніжинському міськрайонному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №26.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні.
Протягом останніх двох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, неможливим, і суперечить її інтересам та інтересам дитини. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та отримує матеріальну допомогу на дитину, що передбачає надання соціальних гарантій, пов`язаних з материнством.
Вказує на те, що сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, для дитини створені належні умови для проживання, навчання, розвитку, ігор та відпочинку. Матеріально утримує доньку, займається її вихованням, у зв`язку з чим є доцільним визначення її місця проживання з нею, що буде відповідати забезпеченню інтересів дитини, позитивно сприятиме її розвитку як психологічному так і фізичному.
Враховуючи те, що донька проживає з нею, а відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, є необхідним стягнення з останнього аліментів на утримання доньки в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову. 04.08.2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 про визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, ОСОБА_2 має право на спілкування з донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом перебування дитини у батька за адресою: АДРЕСА_2 ; три дні кожного тижня з урахуванням відвідування дошкільного закладу (в разі відвідування дитиною такого), з яких: три дні на тиждень з 09.00 год. першого дня до 21.00 год. третього дня, без обмеження місця прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі і дідуся, без присутності матері; кожен день народження дитини, а саме, 03 липня кожного року, до досягнення дитиною повноліття, з 12:00 до 16:00 години, без присутності матері в незалежності від місця перебування дитини; до досягнення дитиною віку шести років та початку навчання в школі, ОСОБА_2 має право на спільний з донькою ОСОБА_7 відпочинок протягом одного місяця ( в літній період) один раз на рік без присутності матері; після досягнення дитиною шестирічного віку та початку навчання в школі - кожні шкільні канікули в літній та зимовий період не менше 7 (семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України. Попередити відповідачку ОСОБА_4 про те, що у випадку умисного ухилення від виконання судового рішення особою, з якою залишилася дитина, суддя за заявою того з батьків, хто живе сам, може прийняти рішення про передачу дитини для проживання з ним, а також, зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти ОСОБА_2 про термін від`їзду та місце перебування доньки ОСОБА_7 за межі місця реєстрації дитини та межі м. Києва шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше, ніж за 10 днів перед від`їздом. Позовні вимоги мотивує тим, що він неодноразово намагався вирішити питання побачень з дитиною мирним шляхом, але безуспішно, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Має постійну роботу, що підтверджується характеристикою з місця роботи від 22.07.2020 року, та довідкою про доходи від 30.06.2020 року за вих. №0113. На роботі та за місцем проживання характеризується позитивно. Має плаваючий графік роботи з вихідними днями, який визначається окремо на кожний місяць, має достатній дохід та соціальні гарантії, що підтверджується довідкою з місця роботи, а тому спроможний утримувати доньку, має психологічний контакт з дитиною, прив`язаність один до одного.
В свою чергу, не має наміру чинити жодних перешкод для спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_7 її матері, в той час, коли вона буде перебувати у нього, готовий сприяти тому, щоб дитина не була позбавлена піклування матері.
В судове засідання позивач-відповідач ОСОБА_4 , повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явилась.
В судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, заперечувала проти задоволення зустрічного позову, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві за первісним позовом, відповіді на відзив та відзиві на зустрічну позовну заяву.
В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 , позовні вимоги визнали частково, а саме, не заперечувала проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у сумі 2000 грн. починаючи з 22.07.2020 року з урахуванням сплачених із травня місяця коштів у розмірі 1000 грн. щомісяця, заперечували проти залишення дитини проживати з матір`ю, заперечували проти негайного виконання рішення суду в частині стягненння аліментів за один місяць.
Зустрічні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві, запереченнях на відповідь на відзив.
Представник третьої особи служби у справах дітей Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду висновок щодо можливості участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки, просив розгляд справи провести за його відсутності. Представник третьої особи служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, надавши до суду 11.02.2021 року листа про те, що висновки по суті справи будуть надані суду після всебічного з'ясування обставин справи та розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини. Суд, заслухавши сторони в справі, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. 24.07.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог, зокрема, доньку ОСОБА_6 , народжену ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із нею за адресою: АДРЕСА_3 ; залучити до участі у справі в якості третьої особи орган Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації; стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4000 грн.(чотири тисячі гривень 00 коп.) щомісяця, починаючи з дати подання позову; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 1681,60 грн.(одна тисяча шістсотвісімдесят одна грн. 60 коп.); допустити негайне виконання рішення суду у частині визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, (т. 1, а.с. 29-35).
04.08.2020 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти стягнення аліментів в сумі 4000 грн. щомісячно з моменту подання позову до суду, залишення дитини ОСОБА_7 на проживання з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 ; допуску до негайного виконання рішення суду в частині визначення місця проживання дитини; проти негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, оскільки, такі грошові кошти він сплатив самостійно, (т. 1, а.с. 60-63).
Окрім того, 04.08.2020 року, відповідвч направив до суду зустрічну позовну заяву про об`єднання зустрічної заяви в одне провадження з первісним позовом та про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (т. 1, а.с. 71-75). 18.09.2020 року до суду від позивача ОСОБА_4 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, згідно з яким вона не згодна з графіком побачень, який пропонує відповідач, заперечує надання постійної матеріальної допомоги, погоджується, що 29.07.2020 року, 13.08.2020 року та 08.09.2020 року дійсно надійшли платежі в розмірі 1000 грн. кожен, де було вказано, що це аліменти, (т. 1, а.с. 142-145). Також, надійшла заява ОСОБА_4 про зменшення позовних вимог, зокрема, стягнути аліменти в розмірі 2000 грн., доньку залишити проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи органу опіки та піклування Деснянської в м. Києві державної адміністрації, (т.1, а.с. 146-156). 22.09.2020 року до суду від ОСОБА_2 надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими він заперечує проти стягнення аліментів в сумі 4000 грн. щомісячно з моменту подання позову до суду, залишення дитини ОСОБА_7 на проживання з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 ; допуску до негайного виконання рішення суду в частині визначення місця проживання дитини; проти негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, оскільки, такі грошові кошти він сплатив самостійно, (т. 1, а.с. 177-181). Окрім того, 13.10.2020 року до суду від ОСОБА_4 надійшла відповідь на заперечення, (т. 1, а.с. 228-229). Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Ніжинським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №26, від 27 січня 2018 року, (т. 1, а.с. 5). Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.07.2018 року вбачається, що сторони мають дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (т. 1, а.с. 6). На даний час ОСОБА_6 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ; та зарахована в ДНЗ (ясла-садок) №742 м. Києва, (т. 1, а.с. 157-158, 160). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 106 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, на даний час сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, при цьому позивач не бажає збереження шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, отже збереження шлюбу є неможливим.
У відповідності до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.
Відповідвч, визнаючи розмір аліментів просить, стягнення проводити з липня місяця 2020 року, із врахуванням добровільно сплачених ним коштів на утримання дитини у липні, серпні та вересні 2020 року, (т. 1, а.с. 184-185). У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Із досліджених копій чеків, наданих відповідачем, вбачається, що в період із липня по вересень 2020 року він добровільно ніс витрати, пов`язані з вихованням дитини в розмірі 1000 грн. щомісяця, що не заперечується і стороною позивача. Керуючись принципами справедливості, добросовісності і розумності, передбаченим п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, суд призодить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 24.07.2020 року, із врахуванням добровільно сплачених ним коштів у розмірі 3000 грн. Стосовно позовних вимог позивача про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ; проти яких відповідач заперечує, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що батько та мати дитини проживають окремо. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно, і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Враховуючи викладене, а також наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у матері, (т. 1, а.с. 157-160), яка має можливість утримувати малолітню доньку матеріально, з метою забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи, що обмеження місця проживання дитини має місце тільки до досягнення нею 14 років, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 щодо визначення місця дитини із своєю матір`ю частково.
Щодо позовних вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визначення способу участі батька у вихованні дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно зі ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р.) визначено, що "в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини". Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси самої дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Із Висновку служби у справах дітей Борзнянської районної державної адміністрації щодо можливості участі ОСОБА_2 у вихованні малолітньої доньки вбачається, що, враховуючи інтереси дитини, участь батька у вихованні малолітньої доньки є доцільною і необхідною, (т. 1, а.с. 201-203).
З урахуванням викладеного, суд дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт, також ураховує ставлення батька до дитини, можливість батька відвідувати дитину та вважає за доцільне визначити батьку спосіб участі у вихованні дитини. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення як первісного, так і зустрічного позову. А саме, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволенні у повному обсязі в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 2000 грн., частковому задоволенні позовних вимог щодо залишення дитини ОСОБА_7 на проживанні з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ; та встановлення способу участі батька у вихованні дитин.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення як первісного, так і зустрічногного позову, а саме, зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_6 та визначити такий спосіб участі батька у вихованні дочки без участі матері: протягом других та четвертих за чергою 2 (двох) вихідних днів місяця з п`ятниці 19:00 год. до неділі 18:00 год. щомісячно, за місцем проживання батька з можливістю поїздки до бабусі і дідуся; зустрічі з донькою десять днів щомісяця з 19:00 до 20:00 години; день народження дитини, а саме 03 липня, до досягнення дитиною повноліття, з 12:00 до 16:00 години, через рік; при навчанні у школі протягом 1 (одного ) тижня у період весняних та літніх шкільних канікул, щорічно. Дні та місце зустрічей визначаються за домовленістю батьків. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно покласти на сторони. Керуючись ст. ст. 4, 10, 81,121, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 4, 10, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Шлюб, зареєстрований Ніжинським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №26 від 27 січня 2018 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , розірвати. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишити прізвище ОСОБА_5 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви 24.072020 року, із врахуванням добровільно сплачених коштів на утримання дитини у липні, серпні та вересні 2020 року в сумі 3 (три) тисячі гривень, і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_4 . У задоволенні інших вимог первісного позову відмовити. Встановити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначити такий спосіб участі батька у вихованні дочки без участі матері: протягом других та четвертих за чергою 2 (двох) вихідних днів місяця з п`ятниці 19:00 год. до неділі 18:00 год. щомісячно, за місцем проживання батька з можливістю поїздки до бабусі і дідуся; зустрічі з донькою десять днів щомісяця з 19:00 до 20:00 години; день народження дитини, а саме 03 липня, до досягнення дитиною повноліття, з 12:00 до 16:00 години, через рік; при навчанні у школі протягом 1 (одного ) тижня у період весняних та літніх шкільних канікул, щорічно. Дні та місце зустрічей визначаються за домовленістю батьків. В задоволенні інших вимог зустрічного позову відмовити. Судові витрати покласти на сторони. Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Суддя О.М.Даньков