Провадження № 22-ц/801/215/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 рокуСправа № 127/17476/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Виконавчий комітет Вінницької міської ради,

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Богословського Сергія Вікторовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року, постановлене місцевим судом під головуванням судді Романюк Л.Ф., дата виготовлення повного тексту рішення 23 листопада 2020 року,

встановив:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 1983 року ОСОБА_1 працював в урологічному відділені Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова, а з 1993 року по сьогоднішній день працює завідувачем харчоблоку Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова.

Відповідно до розпорядження Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова № 6 від 07 грудня 1983 року позивач поселений у кімнату АДРЕСА_1 , а відповідно до розпорядження Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова № 6 від 23 березня 1993 року позивач разом зі своєю сім`єю переселений у кімнату АДРЕСА_2 .

Згідно інвентарної справи № 2508 від 02 лютого 2017 року на кімнату АДРЕСА_3 , з основними та допоміжними приміщеннями, загальною площею 50,7 кв. м. до якої входять: кухня 5,5 кв. м., кімната 14,4 кв. м., кімната 19,2 кв. м., гардеробна 9,8 кв. м., санвузол 1,8 кв. м.

На теперішній час позивач ОСОБА_1 разом із своєю сім`єю, а саме сином ОСОБА_2 (член сім`ї) проживають та зареєстровані в кімнаті АДРЕСА_4 (гуртожиток).

20 червня 2013 року на сесії Вінницької обласної Ради прийняте рішення про передачу гуртожитку в комунальну власність міста. Проте, однією з умов передачі гуртожитку в комунальну власність міста є і реєстрація місця проживання мешканців відповідно до займаних кімнат.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року у справі №127/32459/18 визнано за ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_4 з основними та допоміжними приміщеннями, загальною площею 50,7 кв. м. до якої входять: кухня 5,5 кв. м., кімната 14,4 кв. м., кімната 19,2 кв. м., гардеробна 9,8 кв. м., санвузол 1,8 кв. м.

Позивач разом із сином неодноразово звертались до відповідача з заявою на укладення договору найму житлового приміщення, а саме вищезазначеною кімнатою № НОМЕР_1 , однак постійно отримували безпідставну відмову.

Зокрема, відповідно до рішення ВК ВМР від 01 серпня 2019 року № 1938, відповідачем в супереч рішення суду надано дозвіл на укладання договору найму лише жилою площею 33,6 кв., а не кімнатою АДРЕСА_4 з основними та допоміжними приміщеннями, загальною площею 50.7 кв. м.

Проте, позивач на підтвердження користування усіма приміщеннями в кімнаті під № НОМЕР_1 , посилається на особовий рахунок НОМЕР_2 , договір приєднання про надання послуг з централізованого постачання холодної води від 03 квітня 2018 року, договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 15 липня 2019 року, договір про користування електричною енергією № 040130488, єдиний рахунок за наданні житлово-комунальні послуги.

Так, 19 червня 2020 року позивач направив відповідачеві заяву на укладення договору найму житлового приміщення з копіями відповідних документів, що підтверджується цінним описом та квитанцією. Відповідач отримав вказану заяву 22 червня 2020 року, що підтверджується відомостями з офіційного сайту Укрпошти, однак по день звернення до суду першої інстанції (12 серпня 2020 року), будь-якої відповіді відповідач не надав.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом, в якому ОСОБА_1 просив суд, зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти із ОСОБА_1 , договір найму житлового приміщення, а саме: кімнатою АДРЕСА_5 , 2 кв. м., гардеробна 9,8 кв. м., санвузол 1,8 кв. м. розташовану в будинку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_6 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області мотивоване тим, що виконавчий комітет Вінницької міської ради не є належним відповідачем за позовними вимогами про укладення договору найму, оскільки кімната АДРЕСА_7 обліковується як житловий фонд територіальної громади м. Вінниці та перебуває на балансі ТОВ «ЖЕО» до повноважень якого і належить укладення договорів найму на комунальне майно, яка до участі у справі залучена не була.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Богословський Сергій Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій, посилався на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на його думку, суд помилково дійшов висновку про відсутність повноважень у відповідача на укладення договору найму кімнати АДРЕСА_7 , з основними та допоміжними приміщеннями, загальною площею 50.7 кв. м., оскільки виконавчий комітет Вінницької міської ради раніше надавав дозвіл на укладення такого договору, зокрема кімнати АДРЕСА_7 , жилою площею 33,6 кв. м. Поряд з цим, в обґрунтування апеляційної скарги, посилався на доводи викладені в позовній заяві.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не направив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Апеляційним судом достовірно встановлено, що відповідно до розпорядження Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова № 6 від 07 грудня 1983 року позивач поселений у кімнату АДРЕСА_1 , а відповідно до розпорядження Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова № 6 від 23 березня 1993 року позивач разом зі своєю сім`єю переселений у кімнату АДРЕСА_2 (а.с. 44).

Згідно інвентарної справи № 2508 від 02 лютого 2017 року на кімнату № НОМЕР_3 , якій в подальшому було присвоєно номер НОМЕР_1 , у користуванні позивача перебуває кімната № НОМЕР_1 з основними та допоміжними приміщеннями, загальною площею 50.7 кв. м., до якої входять: кухня 5,5 кв. м., кімната 14,4 кв. м., кімната 19,2 кв. м., гардеробна 9,8 кв. м., санвузол 1,8 кв. м. (а.с.19-20).

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1147 від 24 травня 2018 року, надано дозвіл житлово - експлуатаційним конторам на укладення договору найму в державних житлових приміщеннях з членом сім`ї квартиронаймача: на одну кімнату під АДРЕСА_7 , жилою площею 14,4 кв.м. з ОСОБА_1 на склад сім`ї 2 особи (він, син ОСОБА_2 ) за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2018 року (справа № 127/26330/17, провадження № 2/127/6666/17, рішення набрало законної сили 24 березня 2018 року)(а.с.12).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року, визнано за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_8 АДРЕСА_6 . Визнано за ОСОБА_2 право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_8 АДРЕСА_6 (а.с.13-17).

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1938 від 01 серпня 2019 року, надано дозвіл житлово експлуатаційним конторам, відповідним підприємствам, установам, організаціям на укладення договору найму в державних житлових приміщеннях з членом сім`ї квартиронаймача: на дві кімнати у гуртожитку під АДРЕСА_7 , жилою площею 33,6 кв.м. з ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до довідки ТОВ «ЖЕО» від 10 березня 2020 року № 1040, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_9 , загальна площа 50,70 кв.м., житлова 33,6 кв.м (а.с.30).

Згідно даних єдиного рахунку за надані житлово комунальні та інші послуги, утримання будинку за адресою: АДРЕСА_9 , здійснює ТОВ «ЖЕО» (а.с. 43).

Відповідно до п. 2 акту обстеження житлових умов заявника №12057 від 20 березня 2020 року зазначено, що будинок належить Вінницькій міській раді (а.с. 29).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення затверджено Радою Міністрів Української PCP.

Відповідно до ч.1 ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Згідно з п. 2-1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» органи місцевого самоврядування після передачі гуртожитків у комунальну власність відповідно до цього Закону: приймають рішення відповідно до глави 4 "Користування гуртожитками" Житлового кодексу Української РСР про надання жилої площі в гуртожитку з укладенням договору найму жилого приміщення в гуртожитку мешканцям таких гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, та видають їм спеціальні ордери на право вселення на відповідну жилу площу в гуртожитку; приймають рішення відповідно до глави 59 "Найм (оренда) житла" Цивільного кодексу України про надання житла в гуртожитку за договором найму (оренди) житла на певний строк за плату іншим мешканцям таких гуртожитків, на яких не поширюється дія цього Закону.

Відповідно до п.п.6, 14 ст.18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках: здійснюють володіння, використання, управління, експлуатацію переданих територіальним громадам згідно з цим Законом гуртожитків (безпосередньо чи через визначеного виконавчим органом ради управителя); укладають та розривають договори найму житла у гуртожитках, що є власністю відповідних територіальних громад.

Згідно з ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно з п.1,2 Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23 березня 2017 року № 692 «Про упорядкування питання укладення договорів найму на житлові приміщення, які перебувають у комунальній власності та затвердження Примірного договору найму житла в будинках комунальної власності», яке міститься у відкритому доступі на сайті Вінницької міської ради "https://www.vmr.gov.ua", договір найму житлового приміщення, яке перебуває у комунальній власності, укладається виключно на підставі ордеру, термін дії якого не закінчився, житлово-експлуатаційними підприємствами або організаціями, які обслуговують будинок; в усіх інших випадках - на підставі рішення виконавчого комітету міської ради, після розгляду на громадській комісії з житлових питань.

Розділом ІІ Положення про громадську комісію з житлових питань затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 13 квітня 2017 року № 850, встановлено, що до повноважень комісії належать розгляд питань, зокрема, щодо укладення договорів найму в житлових приміщеннях, які перебувають в комунальній власності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розпорядження Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова № 6 від 07 грудня 1983 року позивач поселений у кімнату АДРЕСА_1 , а відповідно до розпорядження Вінницької обласної лікарні ім. Пирогова № 6 від 23 березня 1993 року, позивач разом зі своєю сім`єю переселений у кімнату АДРЕСА_10 .

Водночас, матеріали справи не містять ордеру на вселення позивача та членів його сім`ї в спірну кімнату за адресою: АДРЕСА_6 .

Проте, відповідно до заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року в цивільній справі № 127/32459/18, яке набрало законної сили 03 травня 2019 року, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_8 АДРЕСА_6 .

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що виконавчий комітет Вінницької міської ради не є належним відповідачем за позовними вимогами про укладення договору найму, оскільки саме на останнього покладені обов`язки щодо укладення договору найму в інших випадках, зокрема, і у даному випадку, на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відтак, висновки суду першої інстанції щодо відсутності повноважень у виконавчого комітету Вінницької міської ради на укладення договору найму з позивачем не узгоджується із виконуваними повноваженнями останніх, оскільки таке питання, може і має бути вирішене виконавчим комітетом Вінницької міської ради.

Належних і допустимих доказів зворотного відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

Поряд з цим, оскільки рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року, яке набрало законної сили 03 травня 2019 року, визнано право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користування спірною кімнатою № НОМЕР_1 з основними та допоміжними приміщеннями, загальною площею 50,7 кв.м., у виконавчого комітету Вінницької міської ради не було підстав для відмови ОСОБА_1 в укладенні договору найму стосовно вказаного об`єкта в цілому, а тому, колегія суддів вважає за можливе захистити права позивача у обраний ним спосіб.

Отже, враховуючи викладене, обставини на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, як на підставу перегляду судового рішення в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, знайшли своє підтвердження.

Неправильне застосування судом першої інстанції зазначених норм матеріального і процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Богословського Сергія Вікторовича задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти із ОСОБА_1 , договір найму житлового приміщення, а саме: кімнатою АДРЕСА_5 , 2 кв. м., гардеробна 9,8 кв. м., санвузол 1,8 кв. м. розташовану в будинку гуртожитку за адресою: АДРЕСА_6 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді О.С. Панасюк

Т.М. Шемета