Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2021 р.

м. Київ

справа № 755/19436/21

провадження № 2/755/8840/21

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 78 623,03 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2021 року шлюб між сторонами розірвано та судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2021 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Однак неповнолітня донька сторін зареєстрована та проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Дитина має свою дитячу кімнату, в якій є все необхідне для її навчання, розвитку та відпочинку. З народження дитина має діагноз «Астигматизм обох очей» та знаходиться під наглядом лікарів офтальмологів, відвідувала дитячий садочок для дітей з вадами зору, де проходила курси апаратного лікування на постійній основі. Після випуску із садочка, дитина знаходиться на обліку в «Київському центрі мікрохірургії ока». Щороку позивач намагається оздоровлювати дитину, в червні 2020 року дитина перебувала із позивачем в пансіонаті «Злата Вежа» в м. Поляна Свалявського району, вартість оздоровлення 7 800,00 грн. Крім того, в липні 2021 року позивач направляла дитину на оздоровлення до дитячого табору « Фреш », варість путівки склала 1 596,00 грн. Крім того, дитина займається художньою гімнастикою, відвідує дитячо-юнацьку школу «Юніор спорт», має третій розряд з художньої гімнастики, приймає участь у чисельних змаганнях та турнірах, що також потребує матеріальних витрат. Крім того, дитина закінчила другий клас спеціалізованої школи № 137 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови, займається з репетиторами англійською та французькою мовами. Всі витрати за вищенаведені заходи та купівлю дитині меблів понесла позивач на суму 157 246,06 грн., тому позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення з відповідача половини вартості зазначених додаткових витрат.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено сторонам процесуальні права подачі письмових заяв по суті позову.

Відповідач ОСОБА_2 , ознайомившись 06.12.2021 року із матеріалами справи, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений процесуальним законом строк та порядку.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положення ч.1, ч. 2 статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що від зареєстрованого 23.08.2008 року шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 14.06.2013 року, актовий запис № 1086. (а.с. 5)

29.07.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/12075/21 судовим наказом стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2021 року у справі № 755/12079/21 розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2056.

За даними Довідки, виданої Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою «Юніор Спорт» від 16.07.2021 року № 11-Б, та Листа Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою «Юніор Спорт» від 28.09.2021 року № 078/29-13а, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно займається на відділенні художньої гімнастики згідно Наказу про зарахування від 15.03.2018 року № 17 по теперішній час, приймала участь у змаганнях та учбово-тренувальних зборах з художньої гімнастики, за наслідками чого отримувала призові місця. Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи квитанції на придбання спортивного приладдя, інвентаря. (а.с. 35, 36, 36зв-41, 49-51, 53-56, 57, 69-75)

За даними Листа батьківського комітету Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Юніор Спорт» (без дати та реєстраційного номера) підтверджено факт внесення ОСОБА_1 членських добровільних щомісячних тренувальних внесків у розмірі 1 200,00 грн., турнірних внесків на змагання з художньої гімнастики за участю неповнолітньої ОСОБА_3 , 2013 року народження, у період з 13.03.2021 року по 26.09.2021 року. (а.с. 35), а також долучено квитанції про перерахунки коштів ОСОБА_1 на різні карткові рахунки вказаних сум. (а.с. 10-34)

Крім того, в матеріалах справи наявні лікарські довідки, консультативні висновки лікарів за наслідками огляду малолітньох ОСОБА_3 , 2013 року народження, за період 2018-2021 роки, зокрема, консультативний висновок лікаря-офтальмолога від 20.02.2021 року про встановлення дитині діагнозу змішаний астигматизм обох очей, призначено лікування. (а.с. 58-60, 61, 62, 67, 77, 78)

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо)

Аналіз наведених норм закону вказує на те, що базові постійні потреби дитини покриваються за рахунок аліментів. Проте, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку або хронічну хворобу, тощо.

Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За ч. 2 ст. 185СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача заявлених позивачем додаткових витрат, зокрема, на проведення медичного огляду та придбання апаратів/приладів офтальмологічного лікування, оскільки такі витрати понесено у період зареєстрованого шлюбу сторін, та позивачем не надано доказів не прийняття участі батька у таких витратах на дитину.

Крім того, у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19, скасовуючи судові рішення про стягнення додаткових витрат на дитину і ухвалюючи нове рішення про відмову у стягненні додаткових витрат, Верховний Суд зазначив, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні ст.185 СК України.

Таким чином, суд не убачає підстав для стягнення з відповідача грошових коштів як затрат на заняття з іноземних мов, докази понесення яких відсутні в матеріалах справи, - оскільки навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, тому такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні ст.185 СК України.

Крім того, відповідно до висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 201/15248/16-ц, не належать до додаткових витрат витрати на навчання дитини у приватній школі за бажанням одного з батьків, оздоблення кімнати дитини та придбання меблів.

Крім того, відповідно до висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 31.01.2020 року у справі № 484/2230/17, не належать до додаткових витрат витрати на придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину, задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 79, 141, 155, 180, 185 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на малолітню дитину - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 21 грудня 2021року.

Суддя: В.І. Галаган