441/613/21 2/441/377/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2021 м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судового засідання Гавриляк І.В.

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , законного представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кваснікевич Леся Ігорівна про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , у березні 2021 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кваснікевич Л.І. про визнання заповіту недійсним, мотивуючи в основному тим, що він є сином ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що після смерті останньої, сестра ОСОБА_3 повідомила йому про існування заповіту і зокрема, що 03.02.2021 ОСОБА_5 на випадок своєї смерті належними їй земельними ділянками та житловим будинком розпорядилась на користь відповідачів. Вважає, що оскаржуваний заповіт мати підписала проти власної волі зважаючи на незадовільний стан здоров`я, високий артеріальний тиск, внаслідок чого могла не розуміти значення своїх дій та керувати ними. З урахуванням викладеного, просив суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений 03.02.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кваснікевич Л.І., реєстровий № 98.

Ухвалою судді від 05.05.2021 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а 26.06.2021, за клопотанням ОСОБА_4 до у часті у справі залучено законного представника ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в суді вимоги підтримав з мотивів наведених у заяві, окрім цього пояснив, що заповіт складений ОСОБА_5 під тиском сестри ОСОБА_3 , при цьому мати психічних розладів здоров`я не мала, стороннього догляду не потребувала, усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, що у випадку відмови у позові він залишиться без житла, заповіт в частині розпорядження земельними ділянками на користь відповідачів, по суті не оспорює. Просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_4 просять в позові відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Законний представник ОСОБА_3 в суді позов заперечила, пояснила, що про існування заповіту на користь відповідачів позивач знав, та при житті матері ОСОБА_5 намагався схилити останню змінити своє рішення.

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кваснікевич Л.Г. у заяві від 25.05.2021 просила про розгляд справи за її відсутності, окрім цього зазначила, що посвідчений нею 03.02.2021 заповіт записаний зі слів заповідача ОСОБА_5 , зміст такого відповідав волі останньої, вголос прочитаний і власноручно підписаний у її присутності. Особу заповідача встановлено за паспортом, дієздатність ОСОБА_5 перевірено, остання усвідомлювала значення цієї нотаріальної дії, сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності заповідача ОСОБА_5 у неї не було.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Із пояснень сторін в суді, із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_6 , а ОСОБА_2 і ОСОБА_4 відповідно онуками.

ОСОБА_5 при житті, 03.02.2021 належні їй на праві власності житловий будинок, що на АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0, 25 га, кадастровий №:18:004:0022, заповіла онуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а замельну ділянку площею 0, 2925 га, кадастровий №:18:013:0031, що в с. Бартатів Городоцького району Львівської області - онуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Із Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №64425976 убачається, що Городоцькою державною нотаріальною канторою 01.04.2021 заведено спадкову справу щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтями 1247, 1248 ЦК України до форми заповіту встановлюються загальні вимоги, а саме заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Частиною другою статті 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 визначено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров`я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

ОСОБА_1 просить визнати недійсним заповіт НМР 287329 посвідчений 03.02.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кваснікевич Л.І. мотивуючи в основному тим, що такий заповіт складений проти власної волі заповідача та під тиском ОСОБА_3 .

Між тим, належних та допустимих доказів того, що під час складання заповіту, ОСОБА_5 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, позивачем не подано, судом не здобуто, а припущення того, що заповідач підписала заповіт проти власної волі через незадовільний стан здоров`я та тиск з боку ОСОБА_3 , саме по собі не є підставою для визнання складеного заповіту недійсним з підстав, передбачених частиною першою статті 225 ЦК України.

Більше того, як ствердив позивач в суді, ОСОБА_5 психічних розладів здоров`я не мала, стороннього догляду не потребувала, усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними.

Суд виходить із презумпції психічного здоров`я ОСОБА_5 , суть якої полягає в тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених ЗУ «Про психіатричну допомогу» та іншими законами України.

Покликання позивача в суді про те, що ОСОБА_5 підписала заповіт під психологічним впливом ОСОБА_7 , на увагу суду не заслуговують, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях самого позивача.

Ураховуючи відсутність належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що заповідач у момент складання оспорюваного заповіту не усвідомлювала значення свої дій, суд доходить висновку, що волевиявлення ОСОБА_5 на складання спірного заповіту було вільним і відповідало її внутрішній волі, тому підстав для визнання заповіту недійсним з мотивів наведених позивачем, немає.

За наведеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 89, 133, 141, 209, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у позові ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , прож. на АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. на АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. на АДРЕСА_3 ), третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Кваснікевич Леся Ігорівна (місцезнаходження вул. Короленка, 1, смт. Рудне, м. Львів) про визнання недійсним заповіту серія НМР №287329 посвідченого 03.02.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кваснікевич Л.І., реєстровий номер 98, що складений від імені ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - в і д м о в и т и.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.12.2021.

Суддя А.М. Малахова - Онуфер