Номер справи 623/3592/20
Номер провадження 2-др/623/5/21
УХВАЛА

іменем України

24 лютого 2021 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючої судді Одарюка М.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання житла,

в с т а н о в и в:

В провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання житла.

23 лютого 2021 року в провадження судді надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній цивільній справі, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання житла, зазначивши точну грошову суму, що підлягає стягненню з врахуванням квитанції на суму 1702,72 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 лютого 2021 року судом було ухвалено рішення по суті позовних вимог, однак в суму боргу не включено квитанцію на суму 1702,72 грн, яку позивачка просила врахувати при стягненні боргу з відповідача, в рішенні суду зазначена сума не врахована, у зв`язку з чим просить ухвалити додаткове рішення по справі з даного питання.

Сторони в судове засідання не викликалися, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви позивача про винесення додаткового рішення, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 11 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 про стягнення коштів на утримання майна задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти сплачені за житлово комунальні послуги по утриманню житлового будинку за період з жовтня 2017 року по січень 2020 року в сумі 1965,95 грн.

Згідно позовної заяви, яка міститься в матеріалах справи, позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача коштів за сплачені житлово комунальні послуги по утриманню житлового будинку в розмірі 2948,92 грн. В мотивувальній частині рішення суду від 11 грудня 2021 року судом було наведено обґрунтування щодо часткового задоволення позову, в зв`язку з тим, що будинок має трьох власників, а тому витрати з утримання житлового будинку розподілено на трьох, а не на двох, як просить позивачка.

17 грудня 2021 року (після закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду) позивачка надала суду заяву, в якій просила суд долучити до матеріалів справи копії квитанцій про оплату послуг з газопостачання та електропостачання, при цьому позивачем позовні вимоги не уточнювались.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування ( ч.1 ст. 175 ЦПК України).

Пунктом 2 частини 2 статті 49 ЦПК України встановлено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У позовній заяві позивачем визначено предмет спору стягнути кошти , сплачені за житлово комунальні послуги по утриманню житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 2948,92 грн.

Згідно п. 1 ч.1, ч. 2,3,5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009 року Про судове рішення у цивільній справі , додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (в редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Враховуючи вище значене, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при винесенні рішення було вирішено питання щодо усіх позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 260, 261, 270, 353 ЦПК України , суд

У х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання житла.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк