Справа № 486/1812/20
Провадження № 2/486/193/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Южногукраїнський міський суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді - Волкової О.І.

при секретарі - Новік Д.А.

за участі: позовача - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

До Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.09.2021 року він перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №185. Від шлюбу вони мають трьох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розлучення відповідачка проживає з двома неповнолітніми синами, а він із старшим сином. Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.11.2020 року з нього стягнуто аліменти на корить відповідачки на утримання трьох синів у розмірі 1/2. У зв`язку з тим, що старший син проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, а він на даний час він не працює, та перебуває на обліку в центрі зайнятості. Просить суд суд змінити розмір аліментів на 1/3.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи, була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи.

Однак в судове засідання відповідачка не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду оскільки викликався оголошенням на офіційному веб-сайті "судова свада України".

Із матеріалів справи вбачається, що позивач має трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. (а.с. 7-9).

Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.11.2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , сина ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (боржника). (а.с. 10)

Також, згідно матеріалів позову, вбачається що відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості, згідно довідки від 24.11.2020 роу виданої Южноукраїнською Міської Філією Миколаївського областного центру зайнятості, матеріали долучені до справи. (а.с. 12)

В судовому засіданні встановлено, що старший син ОСОБА_3 2012 року народження проживає разом з батьком, за адресою: АДРЕСА_1 .

Одним з головних принципів сімейного права є паритетність у побудові сімейних відносин. Цей принцип навіть знайшов своє відображення в Основному Законі України Конституції, у статті 51 якої зазначено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»).

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 26.04.2001 р. №2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із статтею 183СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

У частині першій статті 192СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Стаття 192СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів».

Щодо періоду, з якого відбувається зміна розміру аліментів, слід зазначити, що ч. 1 ст. 191 СК України передбачений час з якого присуджуються аліменти, однак при зміні розміру аліментів дана норма не може бути застосовано, а тому суд присуджує зміну розміру аліментів з моменту постановлення рішення суду у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суд враховує, той факт, що неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разо з прозивачем та перебуває повністю на його утриманні, тому вважає, що позов має бути задоволено.

Керуючись ст. ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,273,274-279,353-354, 430 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 183,184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

2. Змінити із дня набрання рішенням законної сили, розмір аліментів, який був встановлений судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.11.2020 року у справі №486/1741/20 та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дати набранням рішення суду законної сили до досягнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Южноукраїнський суд Миколаївської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30 -ти денний строк з дня отримання.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2021 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Волкова