СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/25636/21

пр. № 2-о/759/1989/21

02 грудня 2021 року м. Київ

Святошинськийрайонний суд м. Києва

у складі: головуючогосудді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський районний ум. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження особи,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2021 р. заявник звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд встановити факт народження особи чоловічої статі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Київ, мати - ОСОБА_3 , батько - ОСОБА_4 .

Заяву обґрунтовує тим, що 15.09.1979 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №1910, у вказаному шлюбі у них народився син, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_6 мав сестру ОСОБА_7 , 1979 року народження, та брата ОСОБА_8 , проте після народження заявника, його мати не звернулася до органів реєстрації цивільного стану щодо реєстрації факту народження та відповідно, не отримала свідоцтво про його народження, актовий запис про народження не зроблено, дошкільний навчальний заклад заявник не відвідував, а 2007 році заявник притягувався до кримінальної відповідальності, тому, під час досудового розслідування була складена фото таблиця на ОСОБА_9 від 08.10.2007 на бланку Atlas на якому наявні фото ОСОБА_10 , дані проживання, а також письмові свідчення мами ОСОБА_3 , та брата ОСОБА_11 , що на фото дійсно зображений ОСОБА_12 , тобто слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України було постановлено прізвище та дату народження обвинуваченого по даній кримінальній справі, як ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому батьки заявника, сестра та брат померли на підставі чого у заявника немає родичів ат рідних, які б могли засвідчити його особу.

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2021 відкрито провадження по справі (а.с. 25).

Ухвалою суду від 02.12.2021 підготовче провадження по справі закрито. Призначено справу до судового розгляду (а.с. 29).

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вважає за можливе розгляд справи у відсутність заінтересованої ооби, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд встановлює юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що15.09.1979 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб у Ленінградському РАГС, про що зроблено актовий запис №1910, ат після шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с. 5).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (а.с. 11, 12).

Крім цього, як зазначив заявник у нього було два брата ОСОБА_15 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер та сестра ОСОБА_7 , яка ІНФОРМАЦІЯ_6 померла (а.с. 13-15).

У відповідь на адвокатський запит КНП «Київський медичний центр» «Академія здоров`я людини» надала відповідь від 23.09.2020 №061/216-1124/007 про те, що на момент народження клієнт, факт народження житини підтверджувався свідоцтвом про народження, за формою затвердженою МОЗ СРСР від 19.11.1984 №1300 , яке видавалося при виписці матері, а корінці медичних свідоцтв зберігалися 1 рік, до того ж форма медичного свідоцтва не передадбачала необхідності зазначення інформації про прізвище, ім`я, по батькові (а.с. 7).

Як вбачається із відповіді КНП «Київський міський медичний центр «Академія здоров`я людини» від 23.09.2020 №061/216-1124/007 на адвокатський запит, зазначено, що на момент народження факт народження дитини підтверджувався медичним свідоцтвом про народження, за формою затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я СРС від 19.11.1984 №1300, яке видавалося при виписці матері із стаціонару всіма закладами охорони здоров`я, де приймалися пологи, корінці медичних свідоцтв про народження зберігалася 1 рік після закінчення календарного року, в якому було видано свідоцтво, крім того, форма медичного свідоцтва та інша медична документація не передбачали необхідності зазначення інформації про прізвище, ім`я, по батькові дитини на підставі чого відсутня можливість надати запитувані документи та інформацію (а.с. 7).

Згідно постанови про уточнення анкетних даних від 07.11.2007 слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України було встановлено прізвище і дату народження обвинуваченого по кримінальній справі правильно вважати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Також заявником надано фото таблицю Atlas2000 на якій зі слів ОСОБА_3 та ОСОБА_11 знаходиться ОСОБА_13 (а.с. 10).

Як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітній дітей складеного 06.12.2006 по АДРЕСА_1 де мешкала ОСОБА_3 , встановлено із інформації про сім`ю, що у неї є син ОСОБА_13 , 1989 року народження, який не навчається та не працює (а.с. 16).

Частинами 1 та 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмолено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

У ході судового засідання з`ясовано, що у заявника є рідна тітка ОСОБА_16 , яка була рідною сестрою матері, проте заявником не залучено її до справи в якості заінтересованої особи, а лише в якості свідка при цьому заявник зазначав, у нього більше немає родичів, які б могли підтвердити факт його народження.

Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Проте, у заяві про встановлення факту народження особи, заявником не зазначено мету встановлення такого факту, а лише встановити факт народження.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьомуосіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися досуду в інтересах інших осіб (ст. 122 ЦПК), а також за заявою прокурора.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде підсумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки заявником не залучено свою рідну тітку в якості заінтересованої особи, що має важливе значення для встановлення такого факту, а також не зазначено мету встановлення факту народження особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» ст.ст.2,4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273,315,317,318,319, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_9 , заінтересована особа: Святошинський районний ум. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження особи відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Оксана УЛ`ЯНОВСЬКА

Повний текст судового рішення складено 08.12.2021.