ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м.Суми

Справа №592/8437/20

Номер провадження 22-ц/816/145/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківрегіонгаз»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Брухна Валентина Сергійовича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Хитрова Б.В. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, повний текст рішення складено 17 листопада 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Брухна Валентина Сергійовичазвернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківрегіонгаз»(далі ТОВ «Харківрегіонгаз») про скасування наказу про звільнення з роботи та поновлення на посаді.

Свої вимоги мотивує тим, що з 01 вересня 2015 року він працював на посаді начальника Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу ТОВ «Харківрегіонгаз». Наказом № 770-П від 19 червня 2020 року його як начальника Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу/начальника ГНС м. Суми, за внутрішнім суміщенням, Сумського регіонального управління скрапленого газу ТОВ «Харківрегіонгаз» звільнено 23 червня 2020 року у зв`язку із втратою довір`я, п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Зазначає, що основною підставою для втрати довір`я до нього стали: акт інвентаризації скрапленого газу від 23 грудня 2019 року, акт інвентаризації скрапленого газу від 15 січня 2020 року та протокол засідання постійно-діючої комісії № 1 від 25 травня 2020 року.

Вказує на те, що посадовою інструкцією старшого майстра встановлюється, що саме старший майстер здійснює відпуск зрідженого газу з газонаповнювальної станції по відповідно оформленим документам, веде облік прийнятого і відпущеного скрапленого газу. Саме старший майстер несе відповідальність за достовірність обліку, руху та відпуску ТМЗ (ЗВГ) та за відпуск зрідженого газу. В той же час посадова інструкція начальника дільниці скрапленого газу не містить обов`язків безпосереднього відпуску або приймання скрапленого газу. Крім того, зазначає, що посада начальника дільниці з реалізації скрапленого газу відсутня в Переліку посад і робіт, котрі заміщуються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на схов, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджений постановою Держкомпраці СРСР і Секрітаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24. А тому з ним не може укладатися договір про повну матеріальну відповідальність.

Вважає, що факт виявлення нестачі цінностей не є підставою для визнання його вини та звільнення в зв`язку з цим з роботи за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Просить скасувати наказ № 770-П від 19 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 , начальника Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу/начальника ГНС м. Суми, за внутрішнім суміщенням, Сумського регіонального управління скрапленого газу ТОВ «Харківрегіонгаз»; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу ТОВ «Харківрегіонгаз»; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника ГНС м. Суми Сумського регіонального управління за внутрішнім суміщенням.

Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 10 листопада 2020 рокупозов ОСОБА_1 залишив без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Брухно В.С., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, встановлені ст.ст. 134, 135-1 КЗпП України, внаслідок чого дійшов висновку, що позивач є особою, яка має нести повну матеріальну відповідальність за нанесену шкоду.

Зазначає, що як вбачається з посадових інструкцій начальника дільниці скрапленого газу та начальника ГНС основним змістом трудових обов`язків позивача є керівництво та контроль у прийнятті та відпуску природного газу, вжиття заходів для наведення порядку в зберіганні і відпуску природного газу. В свою чергу основними функціями старшого майстра є обслуговування цінностей, і виконання ним вказаних дій носить відповідальний та підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рахунком і зберіганням цінностей. Суд першої інстанції в рішенні оцінку ні посадової інструкції майстра, ні його посадовим обов`язкам не надав.

Звертає увагу на те, що в рішенні суду йдеться про нестачу скрапленого вуглеводневого газу (далі - СВГ), яка начебто перебуває поза межами норм природного убутку на об`єктах ТОВ «Харківрегіонгаз» - на АГЗП м. Суми, м. Білопілля та м. Лебедин, проте не зрозуміло, як у начальника ГНС, робоче місце якого знаходиться в м. Суми, може бути трудовий обов`язок безпосередньо здійснювати прийняття, збереження, транспортування, розподіл матеріальних цінностей (природного газу) на АГЗП в м. Білопіллі та м. Лебедин.

Вважає, що суд не врахував висновок Верховного Суду, який міститься в постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 521/4221/16.

Зазначає, що обов`язок обґрунтувати втрату довір`я до працівника покладається на роботодавця, який повинен навести об`єктивні докази вини працівника у завданні матеріальної шкоди роботодавцеві або скоєнні інших протиправних дій. Сам по собі факт нестачі матеріальних цінностей у разі не встановлення винних дій матеріально відповідальної особи не є підставою для розірвання з нею трудового договору у зв`язку з втратою довір`я.

Вважає, що для доведення факту вини відповідач мав би провести службове розслідування та технічні заходи та дослідження, які дозволили б зробити висновок, що нестача СВГ дійсно перебуває поза межами норм природного убутку, ємкості, в яких цей газ міститься, не пошкоджені, а їх стан продовжує відповідати встановленим стандартам та своїм характеристикам.

Стосовно виявленої нестачі орендованого майна, вказує на те, що жодного доказу, що вказане майно, що належить АТ «Сумигаз», було передано ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 було прийнято, в матеріалах справи немає.

Вважає, що відповідач не виконав свій обов`язок, визначений ст. 138 КЗпП України, та належними та допустимими доказами не довів наявність вини в діях ОСОБА_1 , а місцевий суд в рішенні фактично встановив, що факт нестачі матеріальних цінностей є підставою для розірвання трудового договору у зв`язку із втратою довір`я.

Від ТОВ «Харківрегіонгаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та зазначає, що ТОВ «Харківрегіонгаз» доданими письмовими доказами довело законність звільнення позивача. Так, системний аналіз посадових інструкцій начальника дільниці скрапленого газу і начальника ГНС, договору про повну матеріальну відповідальність доводить, що позивач за своєю трудовою функцію на займаних посадах мав приймати, зберігати та розподіляти товарно-матеріальні цінності (далі- ТМЦ), виконання ним вказаних дій носить відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цих цінностей.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника адвоката Брухна В.С., які підтримали апеляційну скаргу, представника відповідача адвоката Беркуту Н.М., яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності винних дій позивача, який не виконав положення посадових інструкцій, допустив втрату ТМЦ, котрі перебували у нього в розпорядженні та під звітом, в результаті чого до нього було втрачено довір`я з боку директора. Крім того, суд зазначив, що в даному конкретному випадку те, що позивач безпосередньо обслуговував товарні цінності, а саме приймав, зберігав та розподіляв їх підтверджується не лише посадовою інструкцією та договором про повну матеріальну відповідальність, які прямо зазначають обов`язок ОСОБА_1 відповідати за схоронність майна, а також актом, щоденними звітами, накладними про рух коштів, актами інвентаризації та інвентаризаційними описами, де останній зазначався, як особа відповідальна за схоронність майна, товарно-транспортними накладними.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи та суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01 липня 2013 року працював у ТОВ «Харківрегіонгаз» на посаді начальника Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу начальника Сумської ГНС за строковим трудовим договором, а з 18 вересня 2019 року на посаді начальника ГНС м. Суми Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу Сумського регіонального управління скрапленого газу за внутрішнім суміщенням (а. с. 34; 38).

Наказом № 770-П від 19 червня 2020 року ОСОБА_1 начальника Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу/ начальника ГНС м. Суми, за внутрішнім суміщенням, Сумського регіонального управління скрапленого газу звільнено 23 червня 2020 року у зв`язку із втратою довір`я (п. 2 ст. 41 КЗпП України) (а. с. 5). В якості підстави зазначені: акт інвентаризації скрапленого газу від 23 грудня 2019 року, акти інвентаризації скрапленого газу від 15 січня 2020 року, протокол засідання постійно-діючої комісії № 1 від 25 травня 2020 року.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає обов`язкового настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей слідує, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які, зокрема, одержують їх під звіт.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Підставою для розірвання трудового договору у зв`язку з втратою довір`я є здійснення працівником винних дій. Форма вини при цьому значення не має. Необережна вина працівника також може бути підставою для звільнення так, як і вина умисна. Однак, власник у разі спору зобов`язаний довести і факт порушення, і вину працівника.

Сам факт нестачі грошових чи товарних цінностей, отриманих працівником під звіт, не є достатньою підставою для звільнення працівника у зв`язку з втратою довір`я. Власник повинен довести наявність у діях працівника конкретних порушень, довести вину працівника в цих порушеннях. Такими можуть бути порушення порядку прийняття і відпуску грошових і товарних цінностей, недодержання правил їх збереження, неповідомлення відповідним посадовим особам (власникові або уповноваженому ним органу) про обставини, які перешкоджають забезпеченню збереження грошових і матеріальних цінностей, обмірювання, обважування чи обраховування осіб, які одержують (купують) товарні цінності чи валюту.

На підставі наказів ТОВ «Харківрегіонгаз» № 90 від 23 грудня 2019 року «Про здійснення позапланової інвентаризації скрапленого вуглеводневого газу на Сумській ГНС та АГЗП смт Краснопілля» та № 18 від 14 січня 2020 року «Про здійснення позапланової інвентаризації скрапленого вуглеводневого газу на об`єктах Сумського регіонального управління скрапленого газу» було проведено інвентаризації скрапленого вуглеводневого газу (далі СВГ).

За результатами проведеної інвентаризації 23 грудня 2019 року було встановлено розбіжності між даними бухгалтерського обліку і фактичною наявністю СВГ на АГЗП смт Краснопілля, де нестача СВГ складає 907,47 л, на ГНС м. Суми 22696,68 кг. Факт нестачі зафіксовано актами інвентаризації СВГ від 23 грудня 2019 року (а. с. 40; 63).

В акті інвентаризації на ГНС в м. Суми ОСОБА_1 відмовився ставити свій підпис, надав пояснювальну записку, в якій висловив свою незгоду із результатами інвентаризації 23 грудня 2019 року, посилаючись на невідповідність методики розрахунку методиці розрахунку згідно галузевого стандарту України, перебування газу в ємкостях під землею більше 40 років, внаслідок чого частина ємностей візуально відхилені від горизонту, що могло вплинути на погрішність виміру непід`ємних залишків, а також на те, що технологічні втрати не відповідають розрахункам втрат, які підписані комісією та затверджені директором ТОВ «Харківрегіонгаз» від 16.02.2018 року. (а. с. 42).

За результатами інвентаризацій, призначених наказом від 14 січня 2020 року, було складено акти від 14-16 січня 2020 року та встановлено нестачу СВГ, яка перебуває поза межами норм природного убутку на наступних об`єктах ТОВ «Харківрегіонгаз»:

- на АГЗП м. Суми нестача СВГ дорівнює 4604 л акт від 16 січня 2020 р. (а. с. 68-69);

- на АГЗП м. Білопілля СВГ дорівнює 55190 л акт від 14 січня 2020 р. (а. с. 64-65);

- на АГЗП м. Лебедин СВГ дорівнює 5869 л - акт від 15 січня 2020 р. (а. с. 66-67).

08 травня 2020 року ТОВ «Харківрегіонгаз» проведено інвентаризацію спільно із АТ «Сумигаз» орендованого майна та виявлено його нестачу.

З протоколу № 1 від 25 травня 2020 року засідання інвентаризаційної комісії АТ «Харківгаз», призначеної наказом від 30 квітня 2020 року (а. с. 109-110), вбачається, що була виявлена нестача орендованого майна АТ «Сумигаз» на загальну суму 24032,45 грн, а саме:

- станку дегазації балонів;

- установки наповнення балонів УНБН;

- насосу СМ-100-65;

- ваг автомобільних пересувних;

- камери осушки забарвлення балонів;

- прибудови до насосно-компресорної;

- переговорний пристрій;

- реконстр. зливної естакади;

- станку очищення балонів;

- двоє ваг для зважування балонів.

А також нестача ТМЦ - балонів у кількості 603 шт. на суму 743,26 грн, власного майна ТОВ Харківрегіонгаз» на суму 9166,66 грн.

В протоколі зазначено про необхідність проведення службового розслідування за фактом крадіжки, для встановлення винних осіб з метою подачі документів до правоохоронних органів.

Також комісія затвердила результати проведеної інвентаризації та вирішила, в т.ч., по нестачі, що була виявлена у МВО по орендованому майну АТ «Сумигаз» та власному майну провести службове розслідування для встановлення винних осіб з метою подачі цих документів до правоохоронних органів.

Згідно протоколу № 1 засідання постійно-діючої інвентаризаційної комісії ТОВ «Харківрегіонгаз» від 25 травня 2020 року було підсумовано результати проведення позачергової інвентаризації майна ТОВ «Харківрегіонгаз», які знаходяться на об`єктах Сумського регіонального управління скрапленого газу, а саме на ГНС м. Суми, АГЗП м. Суми, АГЗП м. Білопілля, АГЗП м. Конотоп, АГЗП м. Лебедин, АГЗП Краснопілля (а. с. 111-112).

Зазначено про виявлені згідно протоколу № 1 від 25 травня 2020 року нестачі орендованого майна АТ «Сумигаз» та ТМЦ. Також вказано про проведену позапланову інвентаризацію СВГ інвентаризаційною комісією, створеною відповідно до наказу т.в.о директора підприємства № 18 від 14 січня 2020 року на АГЗП м. Суми, АГЗП м. Білопілля, АГПЗ м. Конотоп, АГПЗ м. Лебедин, ГНП смт Воронівж, ГНП м. Путивль, яка провела інвентаризацію СВГ на вищевказаних об`єктах у присутності матеріально-відповідальних осіб. Згідно висновків, зазначених у актах інвентаризації, що була проведена інвентаризаційною комісією нестача СВГ на об`єктах АГЗП м. Суми, АГЗП м. Білопілля, АГЗП м. Лебедин, АГЗП м. Конотоп перевищує абсолютне значення похибки вимірювання.

Також зазначено про проведену позапланову інвентаризацію СВГ на Сумській ГНС та АГПЗ смт Краснопілля комісією, створеною наказом т.в.о. підприємства від 23 грудня 2019 року у присутності МВО: ГНС м. Суми начальник Сумської дільниці з реалізації СГ ОСОБА_1 , АГЗП м. Краснопілля наповнювач балонів ОСОБА_2 . Згідно висновків, зазначених в актах інвентаризації нестача СВГ на об`єктах ГНС м. Суми, АГЗП м. Краснопілля перевищує абсолютне значення похибки вимірювання.

Комісія вирішила за встановленими фактами нестач, виявленими у МВО по орендованому майну АТ «Сумигаз», власному майну ТОВ «Харківрегіонгаз» та СВГ на об`єктах Сумського регіонального управління скрапленого газу притягнути винних до дисциплінарної відповідальності.

Пунктами посадової інструкції начальника дільниці скрапленого газу передбачено наступне (а. с. 8-9):

П. 1.2. - з прийняттям на роботу начальник дільниці скрапленого газу укладається договір про повну матеріальну відповідальність;

Пункти 2.1.- 2.3., 2.12., 2.13. передбачають, що завданнями та обов`язками начальника дільниці скрапленого газу, зокрема є:

- здійснення керівництва роботою підпорядкованих ГНП, АГЗП (далі об`єкти) організація і забезпечення виконання функціональних обов`язків працівниками ГНП, АГЗП;

- забезпечення організації подачі автомобільних цистерн із скрапленим газом на зливні пости ГНП, АГЗП і відправки їх порожніми з території ГНП, АГЗП;

- забезпечення безпечного зберігання скрапленого газу в ємнісному парку ГНП, АГЗП;

- своєчасне подання звітності по затвердженим формам до підрозділів ТОВ «Харківрегіонгаз, контролюючих органів та органів виконавчої влади (за вимогою) за узгодженням керівництва підприємства;

- забезпечення своєчасного та безпечного відпуску скрапленого газу, безпечного наповнення побутових балонів на ГНП, заправку автотранспорту на АГЗП.

П. 4.4. посадової інструкції передбачає відповідальність начальника дільниці скрапленого газу за ТМЦ та кошти на день підписання цієї інструкції, так і за всі ті, що будуть надходити під звіт протягом терміну дії цієї інструкції.

Посадова інструкція начальника газонаповнювальної станції містить наступні положення (а. с. 39):

Пункти 2.1.-2.3., 2.7., 2.11. передбачають такі завдання та обов`язки начальника ГНС:

- здійснення керівництва роботою ГНС, організація і забезпечення виконання функціональних обов`язків працівниками ГНС;

- забезпечення організації подачі цистерн зі скрапленим газом на естакаду ГНС і відправки порожніх цистерн з території ГНС;

- забезпечення безпечного зберігання скрапленого газу в ємнісному парку ГНС;

- забезпечення своєчасного та безпечного відпуску скрапленого газу, безпечного наповнення АЦСГ побутових балонів, заправку автотранспорту на АГЗП;

- забезпечення організації та виконання виробничого процесу ГНС згідно затвердженим інструкціям та технологічним схемам.

01 липня 2013 року між ТОВ «Харківрегіонгаз» та ОСОБА_1 укладено договір про повну матеріальну відповідальність працівника, відповідно до умов якого останній приймає на себе повну матеріальну відповідальність, як за передані йому в установленому порядку по ТОВ «Харківрегіонгаз» ТМЦ та кошти на день підписання цього договору, так і за всі ті, що будуть надходити йому під звіт протягом терміну дії цього договору; зобов`язується дбайливо ставитися до переданих йому на збереження (або інших цілей) матеріальних цінностей, вживати заходи для попередження збитків, вести облік та у встановленому порядку і в терміни згідно затверджених форм подавати звітність про рух підзвітних ТМЦ та коштів (а. с. 37).

Згідно пункту 3 договору про повну матеріальну відповідальність, у випадку виявлення недостачі переданих ОСОБА_1 під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більш, ніж встановлено нормами, зниження якості або псування з його вини товарів, він зобов`язується відшкодувати вартість відсутніх або зіпсованих з його вини товарів (матеріалів).

Пунктом 5 договору про повну матеріальну відповідальність передбачено, що ОСОБА_1 не несе матеріальну відповідальність, якщо шкода заподіяна не з його вини.

Судом першої інстанції, при вирішенні справи, не враховано наступне.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України матеріальними цінностями є цінності, що прийняті на зберігання, зберігаються на складі, відпускаються зі складу, з торгового залу, іншого сховища.

Безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, зберігання, транспортування, розподіл тощо. Ключові слова, що відображають розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, - це «прийняття» і «зберігання». Особи, які безпосередньо їх обслуговують, це переважно особи, які займаються прийманням, зберіганням, транспортуванням і розподілом матеріальних цінностей, наприклад, продавці, касири, завідувачі базами тощо. Під термінами «зберігання», «обслуговування» і «розподіл цінностей» слід розуміти широке коло операцій по експедиції чи по відпусканню цінностей, іноді зовсім не пов`язаних з безпосереднім їх обслуговуванням. За загальним правилом такі працівники в разі нестачі матеріальних цінностей несуть повну матеріальну відповідальність на підставі письмових договорів чи спеціальних законів. Для вирішення питання про те, чи відноситься працівник до осіб, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні чи культурні цінності, необхідно докладно ознайомитися з колом його обов`язків, що визначаються відповідними посадовими інструкціями та положеннями. В кожному конкретному випадку необхідно з`ясувати, чи становить виконання операцій, що пов`язані з обслуговуванням цінностей, основний зміст їх трудових обов`язків, чи носить виконання ними вказаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Обов`язок з обслуговування цінностей може бути передбачений тарифно-кваліфікаційними довідниками, посадовими інструкціями та іншими нормативними актами.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Особи, які здійснюють функції обліку, охорони або управлінські функції щодо розпорядження майном та коштами підприємства, не відносяться до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові чи товарні цінності, і такі особи не можуть бути суб`єктами звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

Відповідні висновки щодо застосування статті 41 КЗпП України викладені Верховним Судом України в постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-104цс14, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 555/1509/18.

Згідно зі статтею 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Попри цю законодавчу норму, чинною наразі є постанова Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріату Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24, якою затверджено Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою чи організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, продаж (відпуск), перевезення або застосування у процесі виробництва.

Посади, які обіймав позивач, та робота, яку він виконував, відсутня у вказаному Переліку.

Проаналізувавши посадові інструкції начальника дільниці скрапленого газу та начальника газонаповнювальної станції, колегія суддів дійшла висновку, що за своїми посадовими обов`язками позивач безпосередньо не обслуговував грошові кошти і цінності, такі операції не становили основний зміст його трудових обов`язків.

Позивачем в обґрунтування своїх вимог, надано суду першої інстанції посадову інструкцію старшого майстра ТОВ «Харківрегіонгаз», згідно якої: старший майстер призначається і звільняється з посади наказом директора ТОВ «Харківрегіонгаз» за поданням начальника газонаповнювальної станції. Старший майстер безпосередньо підпорядковується начальнику ГНС або начальнику дільниці з реалізації скрапленого газу. Має наступні завдання та обов`язки: приймає зріджений газ, що надходить на газонаповнювальну станцію, залізничними цистернами та автотранспортними цистернами скрапленого газу (АЦСГ); здійснює відпуск зрідженого газу з газонаповнювальної станції, по відповідно оформленим документам; веде облік прийнятого і відпущеного скрапленого газу, звітну документацію про його рух та надає її начальнику газонаповнювальної станції, комерційному відділу та бухгалтерії; забезпечує облік та зберігання зрідженого газу в резервуарному парку газонаповнювальної станції. Старший майстер несе відповідальність за достовірність обліку, руху та відпуску ТМЦ (ЗВГ).

Суд першої інстанції вказаний доказ, наданий позивачем до уваги не взяв, хоча порівняння посадових обов`язків начальника дільниці скрапленого газу, начальника газонаповнювальної станції та старшого майстра також доводить, що за своїми посадовими обов`язками позивач безпосередньо не обслуговував грошові кошти і цінності. Такі обов`язки на підприємстві виконувались іншими працівниками.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду посилалась на те, що з позивачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність та відповідно до п. 4.4. посадової інструкції начальника дільниці скрапленого газу він несе відповідальність за товарно-матеріальні цінності та кошти на день підписання цієї інструкції, так і за всі ті, що будуть надходити під звіт протягом термін дії цієї інструкції. Проте, відповідачем не надано суду документів про передачу позивачу відповідних матеріальних цінностей, нестача яких була зафіксована в актах інвентаризації, під звіт. Підставою для звільнення позивача в наказі також зазначено акт інвентаризації скрапленого газу від 15.01.2020 року та протокол засідання постійно-діючої інвентаризаційної комісії ТОВ «Харківрегіонгаз» від 25.05.2020 року. З вказаного акту вбачається, що інвентаризація скрапленого газу 15.01.2020 року здійснювалась на АГЗП Лебедин в присутності матеріально-відповідальної особи ОСОБА_3 . При цьому робоче місце позивача знаходиться в м. Суми. З протоколу засідання постійно-діючої інвентаризаційної комісії ТОВ «Харківрегіонгаз» від 25.05.2020 року вбачається, що комісія вирішила за встановленими фактами нестач, виявленими у МВО по орендованому майну АТ «Сумигаз», власному майну ТОВ «Харківрегіонгаз» та скрапленого вуглеводневого газу на об`єктах Сумського регіонального управління скрапленого газу притягнути винних до дисциплінарної відповідальності. При цьому зі змісту протоколу вбачається, що винних осіб комісією не було встановлено. Отже, за наслідками проведених інвентаризацій роботодавцем не було проведено службового розслідування та не встановлено безпосередньої вини позивача у нестачі матеріальних цінностей, не встановлено, які саме конкретно порушення були допущені позивачем з доведенням його вини в цих порушеннях. Надані відповідачем суду щоденні звіти, накладні на переміщення, товарно-транспортні накладні, акт приймання-передачі залишків скрапленого газу, в яких міститься підпис ОСОБА_1 , не є допустимими доказами на підтвердження правомірності звільнення позивача за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, за відсутності доказів вини позивача в конкретних порушеннях, що призвели до нестачі матеріальних цінностей.

Суд першої інстанції помилково ототожнив функції з обслуговування товарних цінностей з одержанням їх під звіт та функції контролю за використанням матеріальних ресурсів, які є відмінними за своєю природою. Працівником, який обслуговує товарні цінності, є той працівник, що має доступ та працює з таким цінностями безпосередньо і це становить основний зміст його трудових обов`язків.

Таким чином, за встановлених обставин того, що до посадових обов`язків начальника дільниці скрапленого газу, начальника газонаповнювальної станції не входило безпосереднє обслуговування грошових, товарних або культурних цінностей, а також того, що вказані посади відсутні в переліку посад, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не належить до категорії осіб, які можуть бути звільненні з роботи за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України. Крім того відсутні належні та допустимі докази його вини у нестачі матеріальних цінностей.

Отже, на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про скасування наказу про його звільнення та поновлення на роботі.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. п. 3, 4; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Брухна Валентина Сергійовича задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 листопада 2020 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати наказ № 770-П від 19 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 , начальника Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу/ начальника ГНС м. Суми, за внутрішнім суміщенням, Сумського регіонального управління скрапленого газу ТОВ «Харківрегіонгаз».

Поновити ОСОБА_1 з 24 червня 2020 року на посаді начальника Сумської дільниці з реалізації скрапленого газу ТОВ «Харківрегіонгаз»та на посаді начальника ГНС м. Суми Сумського регіонального управління скрапленого газу ТОВ «Харківрегіонгаз» за внутрішнім суміщенням.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківрегіонгаз» на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 840 гривень 80 копійок та за апеляційний перегляд справи в сумі 1261 гривня 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : О.Ю.Кононенко

О.І. Собина