ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія 'КІФ", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про визнання кредитного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія 'КІФ", третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" про визнання кредитного договору недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 листопада 2020 на його мобільний телефон надійшло повідомлення про несанкціоноване зняття коштів з його карток, він заблокував відповідні банківські картки, потім почали приходити повідомлення про спробу відновлення його сім- картки. За даним фактом позивач звернувся до правоохоронних органів. З 04 грудня 2020 року почали приходити смс - повідомлення про погашення боргу за кредитним договором. Наприкінці березня 2021 року надійшло чергове повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 5052227 від 11 листопада 2020 року від ТОВ «Фінансова компанія «Кіф» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». На адвокатський запит було отримано копії кредитного договору, договору відступлення прав вимоги та інформаційну довідку про перерахування кредитних коштів. Зазначає, що він жодних кредитних договорів не укладав, кредитний договір № 5052227 від 11 листопада 2020 року він не підписував в ніякому виді, в тому числі і електронному, ніколи не телефонував до відповідача, не реєструвався на його сайті, і не виконував жодних дій для укладення кредитного договору, кредитні кошти не отримував, жодних рахунків в «Форвард банк» не відкривав, і не отримував пластикових карток.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати кредитний договір № 5052227 від 11 листопада 2020 року недійсним, стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір та 4000 грн. витрати на правничу допомогу.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, так як у березні 2021 року відбулась заміна сторони у зобов`язанні та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» як новий кредитор набув статусу сторони за спірним кредитним договором, а тому є належним відповідачем у справі. Крім того, суд виходив з недоведеності заявлених вимог.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що правовідносини між позивачем та третьою особою не є предметом судового розгляду справи, а тому посилання на укладені між цими сторонами будь-яких договорів є необґрунтованими. Апелянт вказує, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та доведеними.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з пред`явлення позивачем позову до неналежного відповідача.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія 'КІФ" та ОСОБА_1 11 листопада 2020 року було укладено кредитний договір № 5052227, за яким позичальник надав позивачу кредит в розмірі 3 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності на 24 дні, до 04 грудня 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,98 % в день від суми виданого кредиту. Надання кредитку здійснюється шляхом перерахування кредитором коштів на банківській рахунок позичальника, зазначений ним при заповненні заявки на сайті кредитора. Договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором LL878566 / ОСОБА_3 /

До договору додано анкету з особистими даним позивача: ОСОБА_1 , телефон НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , вік 35, серія і номер паспорту НОМЕР_3 , дата видачі 10.10.2002, підписану електронним підписом з одноразовим ідентифікатором LL878566 / ОСОБА_3 /, зазначено, що підпис відтворено шляхом використання позичальником свого логіна та пароля.

Відповідно до інформаційної довідки № 327/04 від 23 квітня 2021 року ТОВ «Платежі Онлайн», як оператор послуг платіжної інфраструктури повідомляє, що на сайті LOVILAVE.COM.UA через платіжний сервіс «platon» була проведена успішна транзакція типу «виплата» 3000 грн. 11.11.2020, видача по договору 5052227 на картку НОМЕР_4 «Форвад Банк».

АТ «Банк Форвард» листом № 12/3-02-3307 від 31 серпня 2021 року повідомив, що станом на 25 серпня 2021 року відсутні будь-які відкриті рахунку на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія 'КІФ" від 10 червня 2021 року станом на 10 червня 2021 року жодних кредитних договорів з позивачем укладено не було, товариство не має жодних вимог до позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч.1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» та п. 2.1.3. Правил, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 вказаного закону передбачено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Кодексу, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі.

З доданого до позову договору, вбачається, що він укладений в електронній формі та підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

В своєму позові позивач вказує, що не підписував кредитний договір, не отримував грошових коштів.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Встановивши, що відповідач жодних кредитних договорів з позивачем не укладав, а також те, що товариство не має жодних вимог до позивача, - колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог, а тому у позові слід відмовити з підстав їх недоведеності.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, так як підставою для відмови у позові є їх недоведеність.

Враховуючи викладене, колегія суддів повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

Оскаржуване рішення підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко