Ухвала

22 лютого 2021 року

місто Київ

справа № 161/7471/20

провадження № 61-2321ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року

за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.»,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, у якій просила визнати неправомірним та скасувати пункт 3 постанови приватного виконавця від 03 березня 2020 року щодо стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 95 460, 47 грн; визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця від 03 березня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди; визнати неправомірними та скасувати постанови приватного виконавця від 03 квітня 2020 року та 27 квітня 2020 року про опис та арешт вантажних транспортних засобів.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Волинського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, провадження в частині вимог скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування пункту 3 постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 03 березня 2020 року щодо стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 95 460, 47 грн та визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 03 березня 2020 року закрито, оскільки наведені вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

В іншій частині скарги відмовлено.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 11 лютого 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, після її перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно застосували положення статті 53 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватний виконавець не має право здійснювати звернення стягнення на майно, яке не належить боржнику, зокрема транспортні засоби, щодо яких здійснено опис і арешт, втім, які не належать ОСОБА_1 ;

- оскаржувані рішення ухвалено без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 683/2694/16-ц (провадження № 61-17988св18) щодо оцінки обставин, за яких відбувся перехід у власність боржника автомобіля, зняття з реєстрації та перереєстрації транспортного засобу.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, оскільки копію оскаржуваного рішення заявником отримано засобами поштового зв`язку 12 січня 2021 року. На підтвердження зазначеного ОСОБА_1 надано копію конверту, направленого на адресу заявника Волинським апеляційним судом. Відповідно штрих-трекінгу за № 448, зазначеного на конверті, це поштове відправлення вручено 12 січня 2021 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги, доданих до неї документів та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, тому суд поновлює його.

IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Луцького міськрайонного суду Волинської області матеріали скарги № 161/7471/20 ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «А.В.Л.».

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

В. В. Яремко