ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року

м. Харків

справа № 642/2101/21

провадження №22-ц/818/5596/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи ОСОБА_2 ,

старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановська Юлія Сергіївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанови старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крижановської Юлії Сергіївни, поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2021 року у складі судді Шрамко Л.Л.,-

встановив:

09.04.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крижановської Ю.С.

В уточненій скарзі просив поновити строк на оскарження постанов старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крижановської Ю.С. про відкриття виконавчого провадження від 22 березня 2021 року та арешт коштів від 22 березня 2021 року, скасувати вказані постанови та зобов`язати старшого державного виконавця надати йому 10 днів на добровільне виконання рішення у справі № 639/7226/17 та повідомити банки, перелічені у постанові від 22 березня 2021 року, про арешт його коштів, про зняття арешту з його коштів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанови старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крижановської Ю.С. про відкриття виконавчого провадження від 22 березня 2021 року та арешт коштів від 22 березня 2021 року, зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженні № 64906769 про примусове виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у розмірі 1 050 грн. - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції від 12 липня 2021 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що старший державний виконавець діяла в межах діючого законодавства, та вважає що його права було порушено.

Вказує, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мали значення для розгляду справи, а також не виконав вимоги Конституції України та чинного законодавства.

Суд не звернув уваги, що державним виконавцем у винесених постановах містяться помилки у зазначені його персональних даних.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки старший державний виконавець діяла в межах діючого законодавства, оскаржувані постанови старшим державним виконавцем були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень суб`єкта оскарження і право заявника не було порушено.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 мотивував своїх вимоги тим, що 22 січня 2021 року Ленінський районний суд м.Харкова видав ОСОБА_2 виконавчий лист у справі № 639/7226/17 про стягнення з нього на її користь витрат на правничу допомогу у розмірі 1050 грн. 02 квітня 2021 року він отримав від державного виконавця копії постанов про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на його майно від 22.03.2021 року, разом з супровідними листами. У постанові про відкриття виконавчого провадження старший державний виконавець, на його думку, навмисно не надала йому 10 днів на добровільне виконання рішення. Постановою про арешт його коштів накладено арешт на його кошти у 8 банках України заради стягнення з нього 1 300 грн 33 коп. у межах суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору (основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів. Вона, на його думку, навмисно не звернулась до Пенсійного фонду України в Харківській області з постановою про стягнення вказаної суми з його пенсії, з мотивів помсти за подачу скарги на її дії. Посилаючись на норми національного та міжнародного законодавства, заявник просить його скаргу задовольнити. Також просив поновити пропущений з поважних причин строк для звернення до суду зі скаргою.

Судом установлено, що 22 січня 2021 року Ленінським районним судом м. Харкова по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , судді Жовтневого районного суду м.Харкова Іванової Ірини Володимирівни, треті особи - Державна казначейська служба України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини стягувачу ОСОБА_2 видано виконавчий лист №639/7226/17, відповідно до якого, на підставі рішення Харківського апеляційного суду від 21.12.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

19 березня 2021 року стягувач ОСОБА_2 подала заяву на адресу Міжрайонного відділу виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про прийняття вказаного виконавчого листа до виконання.

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Крижановська Ю.С. винесла 22 березня 2021 року постанову про відкриття виконавчого провадження № з виконання вказаного виконавчого листа № 639/7226/17, в якому зазначила, що вказаний виконавчий лист виданий Харківським апеляційним судом, боржником зазначила ОСОБА_4 , та зазначила про стягнення коштів з ОСОБА_5 .

В цій же постанові зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 105 грн.

Копія вказаної постанови направлена 25.03.2021 стягувачу та боржнику рекомендованим листом, що підтверджено квитанціями АТ «Укрпошта».

22 березня 2021 року ст. державний виконавець Крижановська Ю.С. винесла постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_4 в сумі 105 грн., а також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а саме 145 грн. 33 коп.

22 березня 2021 року ст. державний виконавець Крижановська Ю.С. винесла постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, в АТ КБ "ПРИВАТБАНК"; АТ "Універсал Банк"; АТ "ОКСІ банк"; АТ "ТАСкомбанк"; АТ "Райффайзен Банк Аваль"; ПАТ КБ «Індустріалбанк"; ПАТ "Банк Восток"; АТ "ПроКредит Банк", крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/ або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_4 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 1 300 грн. 33 коп.

У вказаних постановах зазначений ідентифікаційний податковий номер ОСОБА_1 та його місце проживання.

Згідно електронних відповідей вказаних банків постанова про арешт коштів боржника від 22.03.2021 року повернута без виконання у зв`язку з відсутністю рахунків клієнта.

7 травня 2021 року, керуючись ст. ст. 8,18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 старшим державним виконавцем Крижановською Ю.С. винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних в автоматизованій системі виконавчого провадження щодо боржника, а саме: «замість По батькові: ОСОБА_6 зазначити По батькові: ОСОБА_7 », копії якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома простою кореспонденцією.

7 травня 2021 року старшим державним виконавцем Крижановською Ю.С. винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних, а саме: замість «Суб`єкт, що видав виконавчий документ: адміністративний суд» зазначити «Суб`єкт, що видав виконавчий документ: суд загальної юрисдикції», замість «Суб`єкт, що видав ВД: Харківський апеляційний суд» зазначити «Суб`єкт, що видав ВД: Ленінський районний суд м. Харкова», замість «Резолютивна частина: Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 1050 грн.» зазначити «Резолютивна частина: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 1050 грн.».

Копії вказаних постанов від 07.05.2021 направлені сторонам виконавчого провадження- стягувачу ОСОБА_2 та боржнику ОСОБА_1

07.05.2021 старший держаний виконавець Крижановська Ю.С. винесла постанову про звернення стягнення на дохід ОСОБА_1 , копія якої направлена для виконання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Твердження заявника про порушення його прав з огляду на допущені державним виконавцем, у винесених постановах, помилки у персональних даних спростовується наступним.

Як убачається з матеріалів справи у встановленому законодавством порядку державним виконавцем помилки були усунені. Прізвище ОСОБА_1 , його місце проживання, ідентифікаційний податковий номер зазначені вірно, вказані дані дозволяють ідентифікувати його особу та в подальшому у разі необхідності внести відповідні зміни.

Виконавчий лист відповідає положенням ч.1 ст. 4 Закону «Про виконавче провадження», всі необхідні реквізити в листі зазначені, тому підстав для повернення виконавчого листа у державного виконавця не було.

Відповідно до п. 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно абз. 2 п. 14 Інструкції, якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 Розділу III Інструкції, при перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону державний виконавець враховує таке: ім`я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України).

Посилання заявника на порушення його прав та чинного законодавства з приводу ухвалення постанов про накладення арешту на його кошти, вважаються нікчемними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ст. 48 Закону з вернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Не допускається накладення арешту на кошти, які знаходяться в Національному банку України або іншому банку на рахунках, відкритих Центральному депозитарію цінних паперів та/або кліринговим установам, для забезпечення здійснення грошових розрахунків.

Відповідно до ч.4-6 ст. 48 Закону на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, як передбачено ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про наявність в банківських установах відкритих рахунків належних боржнику та відомостей про спеціальний режим використання таких рахунків. Боржником не надано до суду відомостей щодо наявності арештованих рахунків в банках, до яких була направлена постанова про арешт коштів 22 березня 2021 року.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Ухвала суду прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 12 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 16 грудня 2021 року.