Провадження № 2-п/761/157/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року, ухваленого по справі за позовом Акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

30.11.2021 р. на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року.

Як вбачається з довідки начальника відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян ОСОБА_2 заява не містить електронний цифровий або кваліфікований підпис.

Згідно статті 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

В свою чергу, відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

При цьому, згідно положень ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 рокуслід повернути заявнику, роз`яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із цією заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 листопада 2018 року, ухваленого по справі за позовом Акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: