КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/1458/20
№ апеляційного провадження: 22-з/824/1157/2021
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2021 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
за участю секретаря судового засідання Пальчика М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Старовойтової Дарини Андріївни в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Гринько Ангеліни Павлівни про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,-
У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернулась у суд із позовом про визнання незаконною нотаріальної дії приватного нотаріуса Гринько А.П. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №706, бланк НМО 580555 та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, бланк НМО 580555, зареєстрованого в реєстрі за №706, виданого 28 серпня 2017 року о 09 год. 01 хв. приватним нотаріусом Гринько А.П.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Повний текст рішення складено 20 липня 2021 року.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 липня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Не погодившись з указаними рішеннями ОСОБА_3 подала апеляційні скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2021 року залишено без задоволення. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2021 року залишено без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 липня 2021 року задоволено частково.

Додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 липня 2021 року змінено. Зменшено розмір судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу та підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 з 30 000 грн до 10 000 грн.

19 листопада 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, подана адвокатом Старовойтовою Д.А. в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , в якій вона просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що 16.11.2021 року через канцелярію суду стороною відповідачки було подано заяву про розподіл та стягнення судових витрат з відповідними доказами на підтвердження понесених витрат, оскільки під час винесення постанови суду вказане питання не було вирішено. У зв`язку з чим просила заяву задовольнити.

Крім того свої вимоги обґрунтовує тим, що у відзиві на апеляційну скаргу представницею відповідача було зазначено про те, що на стадії апеляційного перегляду рішень сторона очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, проте дана сума витрат була збільшена до 20 000 грн згідно додаткової угоди від 01.11.2021 у зв`язку з збільшенням обсягу наданої професійної правничої допомоги.

Також після подання заяви про ухвалення додаткового рішення по справі того ж дня адвокатом Старовойтовою Д.А. в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 подані до суду письмові пояснення, в яких звертала увагу суду на судову практику Верховного Суду щодо фіксованого гонорару.

В свою чергу, 06.12.2021 шляхом направлення на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат, в яких просив відмовити у задоволенні заяви про розподіл та стягнення судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що збільшення розміру судових витрат, про що заявлено представницею відповідача не обґрунтовано належними доказами, а посилання представниці відповідача на роздруківку процесуальних документів, їх направлення до суду та оформлення додатків до зазначених документів не є видом надання професійної правничої допомоги.

Крім того зазначає, що представником відповідача значно завищено необхідний час для складання заперечень у справі, а заявлені витрати на професійну правничу допомогу не є співмірними зі складністю справи та обсягом часу, витраченим представницею відповідача на складання заяв у даній справі.

В судовому засіданні заявниця Старовойтова Д.А. заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі з підстав, наведених в заяві про ухвалення додаткового рішення та письмових поясненнях.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

При ухвалені постанови судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо судових витрат, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції у постанові вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Встановлено, що під час розгляду справи, питання судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомого, судом не вирішувалося.

Із змісту ч. ч. 1, 8, 13 ст. 141 ЦПК України вбачається, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Убачається, що 06 жовтня 2021 року адвокат Старовойтова Д.А. надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила покласти на позивачки судові витрати по справі, пов`язані з професійною правничою допомогою, в сумі 10 000 грн.

Під час прийняття постанови Київського апеляційного суду від 16.11.2021, судом не було розглянуто питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час перегляду справи в апеляційній інстанції.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу представницею відповідача було зазначено, що судові витрати, які планує понести відповідачка на стадії апеляційного провадження у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги складають 10 000 грн та зазначено, що докази понесених витрат в зазначеному розмірі будуть надані в подальшому.

У заяві про розподіл та стягнення судових витрат від 16.11.2021 представницею відповідача надані докази фактичного понесення витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, які збільшились до суми в 20 000 грн, що обґрунтовується укладенням додаткової угоди до договору про надання правової допомоги та збільшенням обсягу наданої професійної правничої допомоги.

На підтвердження такого збільшення представницею відповідачки подані належні та допустимі докази, а саме квитанції про оплату професійної правничої допомоги на загальну суму 20 000 грн (т.3 а.с. 65-69 т.3).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача у даній справі представляла адвокат на підставі ордеру, договору про надання правничої допомоги від 21 грудня 2021 року та додаткової угоди №2 до договору (а.с.53,61 т. 3).

До заяви про розподіл та стягнення судових витрат було додано звіт про виконану роботу №2 від 02 листопада 2021 року; рахунку-фактури № 2 від 11.11.2021; квитанцій про сплату витрат на професійну правничу допомогу у загальній сумі 20 000 грн; акт прийому-передачі виконаних робіт від 15.11.2021. (а.с.60-70 т. 3).

З наданого звіту № 2 про виконану роботу вбачається, що представницею відповідачки витрачено 9 (дев`ять) годин часу на аналіз апеляційних скарг позивачки ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.07.2021 та 13.07.2021, складення відзиву на апеляційну скаргу, оформлення додатків до відзиву та їх направлення учасникам справи та до Київського апеляційного суду, а також участь адвоката Старовойтової Д.А. в судовому засіданні 19.10.2021 та 16.11.2021 року.

Між тим, з урахуванням обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення в повному розмірі заявлених витрат, понесених відповідачкою під час апеляційного розгляду справи, оскільки як вбачається з п. 3.3. Договору про надання правової допомоги № 20-22 від 02.04.2020 року (т. 2, а.с. 113-116), витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції становлять 10 000 грн, так само як це передбачено щодо надання допомоги у разі розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що між відповідачкою та її представницею було узгоджено усі істотні умови договору про надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, зокрема, вартість таких послуг, а тому твердження представниці відповідачки про збільшення обсягу наданої правничої допомоги не може бути прийнято судом, оскільки весь обсяг наданої правничої допомоги був передбачений договором про надання правової допомоги № 20-22 від 02.04.2020.

Крім того, розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування таких витрат, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію співмірності та розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій у справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені по справі під час апеляційного провадження витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.

У задоволенні заяви в іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 351 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Старовойтової Дарини Андріївни в інтересах ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду, у розмірі 8000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: