КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/3160/2021 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,

УСТАНОВИВ:

у липні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, в якій просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем - її матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на час смерті останньої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки заявник має намір прийняти спадщину.

В обґрунтування заяви зазначила, що на час відкриття спадщини вона фактично постійно проживала зі спадкодавцем, здійснювала догляд за своєю матір`ю, піклувалася про неї, допомагала по господарству, систематично оплачувала комунальні послуги та несла витрати на лікування матері.

При зверненні до Сьомої к иївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, а також відсутності доказів постійного проживання зі спадкодавцем.

Зазначала, що за життя ОСОБА_3 перебувала у шлюбі із ОСОБА_1 , який також є спадкоємцем за законом першої черги, при цьому спір про право власності на спадкове майно між ним і заявником відсутній.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі спадкодавцем, своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті, за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заінтересована особа ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким залишити заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту була подана з порушенням правил підсудності, визначених частиною 1 статті 316 ЦПК України, на що суд першої інстанції, приймаючи заяву до розгляду, уваги не звернув та не перевірив фактичного місця реєстрації проживання заявника.

ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати свої заперечення з приводу заяви, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції не дав належної оцінки матеріалам спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 уже отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї дружини, а отже встановлення факту, який потрібен заявнику для прийняття спадщини, яку вже прийнято, впливає на спадкові права апелянта, а тому має місце спір з приводу права на спадщину, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

Крім того, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що Довідка № 12 від 24.06.2008 року, видана головою правління ЖБК «Хімік-20», щодо постійного проживання заявника без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , є неналежним доказом і не має братися судом до уваги.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_4 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Заявниця ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення телефонограми, яка була отримана особисто заявником 11.01.2021 року.

Керуючись положеннями частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів визнала можливим розглядати справу за відсутності заявника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу та його представника, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог заяви, встановивши на підставі наявних в матеріалах справи доказів факт постійного проживання заявниці зі своєю матір`ю - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та зроблені із порушенням вимог процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік таких справ наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_2 зазначала, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем на день його смерті їй необхідно для реалізації свого права на прийняття спадщини. При цьому, заявник окремо вказувала на відсутність спору із іншим спадкоємцем - ОСОБА_1 .

В той же час, відсутність спору між заявником та заінтересованою особою спростовується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції належної оцінки не дав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 8,92)

Згідно із довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної державної адміністрації м. Києва від 15.11.2018 року (а.с. 92 зворот), за вказаною адресою на момент смерті спадкодавця були зареєстровані дві особи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована з 17.05.1994 року;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований з 17.05.1994 року.

13 червня 2019 року ОСОБА_1 (чоловік ОСОБА_3 ) звернувся до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. (а.с. 91)

13.06.2019 року ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, як спадкоємцю майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складається з автомобіля марки CHEVROLET NIVA, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . (а.с. 106)

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що 17 червня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Гаас В.Ю. від 17.06.2020 року №1630/02-31 відмовлено ОСОБА_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно, яке належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, а також за відсутності доказів постійного проживання разом із померлим на час смерті.(а.с. 111)

Аналізуючи вказані докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що на час звернення ОСОБА_2 до суду першої інстанції із заявою про встановлення факту, власником спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 вже був ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Розгляд заяви відбувся за відсутності заінтересованої особи ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про вирішення даного питання в суді, у зв`язку із чим був позбавлений можливості заперечувати проти заяви.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ініціювання заявником вирішення питання про встановлення факту постійногопроживання зі спадкодавцем на час його смерті для подальшого прийняття спадщини, у даній справі безумовно свідчить про наявність спору про право, який суд першої інстанції не виявив виключно через допущені порушення норм процесуального права та неповне з`ясування усіх обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами до скасування судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За умов, коли рішення суду першої інстанції ухвалено з порушення норм процесуального права, таке рішення підлягає скасуванню, а заяву суд залишає без розгляду, що не позбавляє заявника права подати позов на загальних підставах.

Керуючись частиною 6 статті 294, статтями 315, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Н.В. Ігнатченко