КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року місто Київ.

Справа 755/9055/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1027/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року (ухвалене в складі судді Арапіної Н.Є., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня )

в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» про зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивувала тим, що 09 вересня 2016 року між сторонами укладено договір № 460301/331 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. 19 квітня 2017 року лічильник гарячого водопостачання (заводський № 14147740) прийнято на абонентський облік засобів обліку води за актом, відповідно до якого показання лічильника становлять «00000,», особовий рахунок НОМЕР_1 . На початку березня 2020 року позивач отримала рахунок на оплату послуги постачання гарячої води за лютий 2020 року, в якому вказана заборгованість, яку нараховано за нормами споживання із розрахунку 1 зареєстрованої особи через невчасне здійснення повірки засобу обліку гарячої води. 08 травня 2020 року позивачу видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 0009, в якому вказано про відповідність засобу вимірювальної техніки вимогам ДСТУ 3850. 03 червня 2020 року позивач звернулася до відповідача повторно з вимогами анулювати заборгованість. У середині червня 2020 року відповідачем повідомлено про часткове списання боргу за 2019 рік та 2020 рік та про наявність боргу за березень, квітень, травень 2020 року у розмірі 1600,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, тобто на період повірки лічильника відповідач вважає, що має право нараховувати за послуги з постачання гарячої води за середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці. Однак у квартирі відсутня сантехніка, тому позивач послугами не користується. 22 червня 2020 року складено акт, що гаряче водопостачання від внутрішньо будинкового стояку до квартири № 331 перекрито, показники лічильника гарячого водопостачання № 14147740 на момент огляду становлять 0,338 куб. м. Позивач вважає, що відповідачем неправомірно нарахована заборгованість. У зв`язку з чим позивач просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» здійснити перерахунок за спожиті комунальні послуги з гарячого водопостачання по особовому рахунку споживача з урахуванням показань приладів обліку гарячої води (лічильник заводський № 14147740) та анулювати (списати) нараховану заборгованість.

Рішенням Діпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду 17 грудня 2020 року. Позивач звернулась безпосередньо до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що оскаржуване рішення постановлено з неповним встановленням обставини справи, що мають значення для справи , рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було взято до уваги наступне:

1) лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740), що був взятий на облік відповідачем 19.04.2017 року це той самий лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740), що пройшов повірку у травні 2020 року та повторно взятий відповідачем на облік 16.06.2020 року;

2) лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740), що був взятий на облік відповідачем 19.04.2017 року з показниками 00000 куб.м. це той самий лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740), що пройшов повірку у травні 2020 року і повторно взятий відповідачем на облік 16.06.2020 року з показниками 00000 куб.м.;

3) свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №0009, встановлено, що лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740) відповідає вимогам ДСТУ3580, має показники на момент монтажу (08.05.2020 р.) 00000 куб.м., тобто є справним;

4) показники лічильника гарячого водопостачання (заводський номер 14147740) станом на 08.05.2020 року свідчать, що за період з 19.04.2017 року по 08.05.2020 року я не отримувала послуги гарячого водопостачання, а отже відповідач не витрачав жодних ресурсів (не надавав мені послуг);

5) постанова КМУ №630 не передбачає обов`язку сплачувати за послуги, якщо позивач їх не отримував і це підтверджується показниками лічильника гарячого водопостачання (заводський номер 14147740) - 00000 куб.м.

Зазначає, що відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), відповідно до умов Договору №460301/331 від 09.09.2016 року покладено на ТОВ «Євро-Реконструкція», а не на мене. Проте, позивач від ТОВ «Євро-Реконструкція» жодних повідомлень про необхідність здійснення повірки лічильника, що свідчить про те, що ТОВ «Євро- Реконструкція» фактично поклало на мене обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, тобто має місце порушення умов Договору №460301/331 від 09.09.2016 року безпосередньо з боку ТОВ «Євро-Реконструкція.

30 грудня 2020 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін. Вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі безпідставними та не обґрунтованими, та таким що не підлягають задоволенню.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Разом з тим, рішення районного суду в повній мірі таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно відмовив позивачу в задоволенні заяви про скасування заборгованості за гаряче водопостачання, нарахованої в період з березня 2019 року по травень 2020 року.

При цьому , суд виходив з того, що у вказаний період лічильник гарячого водопостачання, не був вчасно переданий на повірку, а відповідно за цей період нарахування проводилось на підставі Постанови КМ № 630 від 21 липня 2005 року за середньомісячними показниками .

Колегія суддів не погодилась з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.7, 8).

09 вересня 2016 року між сторонами укладено договір № 460301/331 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с. 9-12).

Позивач просила зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» здійснити перерахунок за спожиті комунальні послуги з гарячого водопостачання по особовому рахунку споживача з урахуванням показань приладів обліку гарячої води (лічильник заводський № 14147740 ) та анулювати (списати) нараховану заборгованість.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на відсутність у квартирі сантехніки, тому позивач послугами з водопостачання не користується, про що 22 червня 2020 року складено акт, що гаряче водопостачання від внутрішньо будинкового стояку до квартири № 331 перекрито, показники лічильника гарячого водопостачання № 14147740 на момент огляду становлять 0,338 куб. м.

На підтвердження позовних вимог позивач надала суду технічний паспорт лічильника холодної та гарячої води (а.с.13-14), акт від 19 квітня 2017 року про прийняття на абонентський облік засобів обліку води, відповідно до якого показання лічильника становлять «00000,0» (а.с.15-16), лист позивача від 05 березня 2020 року до відповідача про анулювання заборгованості (а.с.17-20), письмову вимогу від 03 червня 2020 року про анулювання заборгованості (а.с.22), свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 0009 (а.с.24), акт виконаних робіт з демонтажу/монтажу лічильника від 08 травня 2020 року (а.с.25, 26, 27), акт опломбування від 16 червня 2020 року (а.с. 28), акт від 22 червня 2020 року, що гаряче водопостачання від внутрішньо будинкового стояку до квартири № 331 перекрито, показники лічильника гарячого водопостачання № 14147740 на момент огляду становлять 0,338 куб. м.(а.с. 29, 30), історію показань приладів( а.с.31-31), інформацію про розрахунки (а.с. 33 -45).

З вищенаведених доказів вбачається, що з березня 2020 року по травень 2020 року лічильник гарячого водопостачання в квартирі позивача було демонтовано для здійснення повірки. До березня 2020 року лічильник гарячого водопостачання функціонував і був знятий для повірки з показниками "0".

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії) за індивідуальним договором складається з: 1) плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; 2) плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України; 3) плати за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, які забезпечують надання такої послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками.

Відповідно до п. 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим (п.21 Правил ).

Судом вірно встановлено, що позивачу в період з 01 березня 2019 по 01 квітня 2019 року, заборгованість за гаряче водопостачання нараховувалась за середньомісячними показниками вузла розподільчого обліку за попередні три місяці, а в період з 01 квітня 2019 року по 04 травня 2020 року на підставі п.21 Правил згідно з установленими нормами споживання з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства (3 м кубічні - 1 особу = 39 метрів кубічних.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживаєтьсяв процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

п.5 житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

п.6 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

п.7 кількісний показник комунальних послуг - кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством;

Пунктом першим частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч.І ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожитіжитлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

З аналізу вказаних норм матеріального права вбачається, що обов`язку споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги передує обов`язок виконавця фактично надати ці послуги споживачу.

При цьому, підтвердженням факту надання послуги є: 1) фактичне витрачання виконавцем в результаті господарської діяльності ресурсів на надання послуги споживачу; 2) фактичне отримання споживачем наданих виконавцем послуг та їх використання, що, в свою чергу, має підтверджуватися належними доказами, тобто кількісними показниками приладу засобів обліку води, які встановлені в квартирі споживача.

Разом з тим, суд першої інстанції не перевірив доводи позивача, що остання до зняття на повірку лічильника обліку гарячої води, гарячою водою не користувалась, так як її квартира не була обладнана сантехнічними приладами.

Вказані доводи повністю підтверджуються зафіксованими показниками лічильника під час його демонтажу, (а.с. 26) з якого вбачається, що лічильник демонтовано з нульовими показниками.

Відповідно до свідоцтва про проходження повірки цим же лічильником встановлено, що останній є справний та в подальшому може використовуватись, тобто підтверджено, що облік використання гарячої води до зняття лічильника на повірку позивачем здійснювався вірно і лічильник показував ті показники, які свідчили про дійсний розмір використання гарячої води.

Разом з тим, нараховуючи позивачу заборгованість з квітня 2019 року до 04 травня 2020 року в обсязі 39 м. куб. на підставі п.21 Правил, який наведено вище, відповідач фактично отримав неправомірну вигоду, та фактично нарахував позивачу борг, за гарячу воду, яку остання не використовувала, притягнув позивача до відповідальності за те, що нею вчасно не було зроблено повірку лічильника.

Вирішуючи спір суд також не застосував такі норми права, які підлягали до застосування.

Відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. №630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Підпунктом 6 пункту 29 Правил передбачено, що споживач має право, зокрема на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Вказане право споживача кореспондується із обов`язком виконавця контролювати установлені міжиовіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числідемонтаж, транспортування та монтаж (п.п.4 п.32 Правил).

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором (абз.6 ч.4 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Згідно пп. 10 п.16 Договору споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку гарячої води та теплової енергії, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

В силу п.п. 4 п.19. Договору на Виконавця покладено обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку гарячої води і теплової енергії. їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Відповідно до п.31 Договору цей договір укладається на строк до 01.01.2018 р. і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим на наступний річний термін, якщо не пізніше, ніж за один місяць до закінчення його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), відповідно до умов Договору №460301/331 від 09.09.2016 р. покладено на ТОВ «Євро-Реконструкція», а не на позивача.

При цьому, колегія суддів не приймає посилання відповідача на те, що з прийняттям Закону "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" змінено підходи до обслуговування засобів обліку, та з 02 серпня 2017 року саме споживачі послуг за власний рахунок зобов`язані проводити повірку засобів обліку, оскільки за умовами договору, укладеного сторонами обов`язок контролю засобів обліку та їх повірки був покладений на відповідача і суду не було надано доказів про внесення в договір будь-яких змін у зв`язку зі зміною закону.

Позивач не отримувала від ТОВ «Євро-Реконструкція» жодних повідомлень про необхідність здійснення повірки лічильника, що свідчить про те, що ТОВ «Євро- Реконструкція» фактично поклало на споживача обов`язок контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, тобто має місце порушення умов Договору №460301/331 від 09.09.2016 р. безпосередньо з боку ТОВ «Євро-Реконструкція.

Позивач стверджує, а відповідач цього не заперечує, що у Договорі та актах зафіксовано, що лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740) знаходиться не в квартирі позивача, а в коридорі, що є місцем загального користування, отже представники ТОВ «Євро-Реконструкція» мали можливість самостійно оглянути прилад обліку, здійснити демонтаж та повірку, однак не вчинили таких дій.

У листопаді 2020 року позивач отримала від ТОВ «Євро-Реконструкція» копію відповіді, що була адресована Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якій ТОВ «Євро-Реконструкція» стверджує, що з серпня 2019 року у квитанціях на оплату надання послуг позивача інформували про необхідність проведення періодичної повірки квартирного засобу обліку гарячої води.

В той же час, у відзиві на позовну заяву, ТОВ «Євро-Реконструкція» зазначає, що ще у березні 2019 року ним було знято прилад з обліку у зв`язку із не здійсненням повірки, що свідчить про те, що ТОВ «Євро-Реконструкція» почало вказувати про необхідність здійснення повірки лише через 6 місяців після зняття його з обліку.

Відповідно до п.10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що за наявності у квартирі засобів обліку води справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків, передбачених п.15 Правил.

Згідно п.15 Правил періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця.

За цей час споживач оплачує послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

в зазначеному пункті Правил встановлено строк проведення повірки засобів обліку води, а не строк протягом якого споживач повинен подати водо лічильник на повірку.

Отже, п.15 Правил передбачає лише одну підставудля здійснення нарахувань за послуги водопостачання згідно з нормативами (нормами), це несправність засобу обліку води,а не відсутність періодичної повірки засобу обліку води.

Згідно п.17 Правил послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Пунктом 20 Правил визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п.11 Правил плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках:

у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу);

у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення;

у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил.

Згідно п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Після отримання показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, виконавець здійснює коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягів спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійсненням коригування.

Як вбачається з матеріалів даної справи, в квартирі позивача наявний засіб обліку гарячої води (лічильник заводський № 14147740), він є справним, що підтверджується свідоцтвом №0009 від 05.05.2020 р., показання квартирного лічильника станом на 08.05.2020 року мають значення 00000 куб.м.

Отже, у ТОВ «Євро-Реконструкція» відсутні підстави для здійснення нарахування плати за нормативами (нормами) споживання згідно п.21 Правил, та, після отримання від споживача показань квартирного засобу обліку із значенням 00000 куб.м., у ТОВ «Євро- Реконструкція» виник обов`язок здійснити перерахунок відповідно до п.18 Правил.

Колегія суддів , погоджується, що в разі якби до зняття лічильника на повірку позивач користувалася гарячою водою, хоча б в якомусь обсязі , а також в разі встановлення несправностей лічильника при його наступній повірці, нарахування заборгованості за п.15, 21 Правил могло б мати місце, а за даних обставин, таке нарахування є безпідставним, не відповідає ні вимогам закону, ні засадам розумності та справедливості, оскільки законодавством України не передбачені санкції за невчасне проведення повірки лічильника, які мають бути сплачені в дохід надавача послуг. В даній справі, колегія суддів вважає встановленою обставину, що до зняття лічильник на повірку, а саме до березня 2020 року позивач гарячою водою не користувалась, а відповідно не може сплачувати за період з березня 2019року до 04 травня 2020 року за 39 метрів кубічних гарячої води. При цьому суд враховує, що повірка лічильника проводилась більш ніж один місяць, а саме з березня по травень 2020 року в тому числі і через введення карантинних обмежень, що ні яким чином не залежить від позивачки.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги, в тій частині, що відсутні підстави вважати, що Постанова КМ № 630 надає право стягувати зі споживачів послуг заборгованість за послуги, яких вони не отримували.

Відповідач жодним чином доводи позивача про те, що вона не користувалась гарячою водою в спірний період і не могла нею користуватись через відсутність сантехнічного обладнання, не спростував, а лише посилається на п.п. 15, 21 Правил.

Проте вказаними правилами не деталізована та неврегульована ситуація, та обставини, які мають місце в даній справі, а саме : коли споживач до зняття лічильника на повірку мав нульові показники, тобто не користувався гарячою водою, через відсутність в квартирі сантехнічного обладнання, а відповідно не можна їх безумовно та беззастережно застосовувати до даних правовідносин.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, та приходить до висновку, що вимоги позивача про скасування заборгованості є доведеними, а суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову не врахував:

що лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740), що був взятий на облік відповідачем 19.04.2017 року з показниками 00000 куб.м. це той самий лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740), що пройшов повірку у травні 2020 року і повторно взятий відповідачем на облік 16.06.2020 року з показниками 00000 куб.м.;

свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №0009, встановлено, що лічильник гарячого водопостачання (заводський номер 14147740) відповідає вимогам ДСТУ3580, має показники на момент монтажу (08.05.2020 р.) 00000 куб.м., тобто є справним;

показники лічильника гарячого водопостачання (заводський номер 14147740) станом на 08.05.2020 року свідчать, що за період з 19.04.2017 року по 08.05.2020 року позивач не отримувала послуги гарячого водопостачання, а отже відповідач не витрачав жодних ресурсів (не надавав послуг);

постанова КМУ №630 не передбачає обов`язку сплачувати за послуги, якщо позивач їх не отримував і це підтверджується показниками лічильника гарячого водопостачання (заводський номер 14147740) - 00000 куб.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, які мали значення для її вирішення, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи , суд порушив норми процесуального права не надавши оцінку всім доводам позивача та наданим нею доказам, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок заборгованості за спожиті комунальні послуги: з гарячого водопостачання за період з 01 квітня 2019 року по 04 травня 2020 року по особовому рахунку споживача - ОСОБА_1 з урахуванням показань приладів обліку гарячої води та анулювати нарахування заборгованості за вказаний період.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого була звільнена позивач, як споживач послуг в сумі 2102 грн. за подачу позову та апеляційної скарги.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381-384ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Діпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (ІНЮО 37739041, адреса 02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20) зробити перерахунок за спожиті комунальні послуги з гарячого водопостачання за період з 01 квітня 2019 року по 04 травня 2020 року по особовому рахунку споживача - ОСОБА_1 ( за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) № НОМЕР_1 з урахуванням показань приладів обліку гарячої води ( лічильник заводський №14147740) та анулювати ( списати) нараховану заборгованість за цей період.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (ІНЮО 37739041, адреса 02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20) у прибуток держави (розрахунковий рахунок UA0026010, отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, , код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101), судовий збір за подачу позову у розмірі 840 грн. 40к. та за подачу апеляційної скарги 1261 грн. 20 к. . а всього 2102 (дві тисячі сто дві гривні) 00к.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:

Судді: