КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 368/765/21/ Головуючий у 1-й інст. - Іванюта Т.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Обухівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_8 про визнання недійсним та скасування розпорядження про затвердження проекту землеустрою, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, про скасування державної реєстрації земельних ділянок, про припинення права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Кагарлицького районного суду Київської областіз позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Обухівської районної державної адміністрації Київської областів якому просила:

- визнати незаконним та скасувати Розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області від 04 червня 2009 року №452 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Горохівської сільської ради за межами населеного пункту у власність громадянам: ОСОБА_8 площею 1,70 га, ОСОБА_4 площею 1,80 га, ОСОБА_5 площею 1,80 га, ОСОБА_6 площею 1,70 га, ОСОБА_7 площею 1,70 га;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:301:0024, площею 1,80 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, виданий ОСОБА_4 , та скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:301:0025, площею 1,80 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, виданий ОСОБА_5 , та скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:301:0026, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, виданий ОСОБА_6 , та скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:301:0027, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, виданий ОСОБА_7 , та скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 (номер запису про право власності 29015680 від 20 листопада 2018 року) на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 222) кадастровий номер :04:301:0023, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, та припинити право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_3 кадастровий номер :04:301:0023, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Горохівської сільської ради Київської області.

Крім того, позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів а саме:

- земельну ділянку ОСОБА_3 , кадастровий номер :04:301:0023, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради;

- земельну ділянку ОСОБА_4 , кадастровий номер :04:301:0024, площею 1,80 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради;

- земельну ділянку ОСОБА_5 , кадастровий номер :04:301:0025, площею 1,80 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради;

- земельну ділянку ОСОБА_6 , кадастровий номер :04:301:0026, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради;

- земельну ділянку ОСОБА_7 , кадастровий номер :04:301:0027, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради.

Посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у справі.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на:

1.1. земельну ділянку ОСОБА_3 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), кадастровий номер :04:301:0023, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради;

1.2.земельну ділянку ОСОБА_4 (який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), кадастровий номер :04:301:0024, площею 1,80 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради;

1.3.земельну ділянку ОСОБА_5 (який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), кадастровий номер :04:301:0025, площею 1,80 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради;

1.4.земельну ділянку ОСОБА_6 (який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ), кадастровий номер :04:301:0026, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради;

1.5.земельну ділянку ОСОБА_7 (який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ), кадастровий номер :04:301:0027, площею 1,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Горохівської сільської ради.

Зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Кагарлицького районного суду Київської області зустрічне забезпечення - грошові кошти в сумі 100 000 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 09 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області в частині застосування зустрічного забезпечення.

Посилається на те, що при застосуванні зустрічного забезпечення позову суд першої інстанції не зазначив мотивів з яких він дійшов висновку про необхідність застосування зустрічного забезпечення.

Крім того, посилається на те, що представник позивача в суді першої інстанції надав копію паспорта позивача з якого вбачається, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 . Також суду не надано жодного доказу ані про майновий стан позивача, ані про вчинення позивачем дій спрямованих на відчуження майна.

Посилається на те, що підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Від інших учасників відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із наявності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, та із того, що зустрічне забезпечення є співмірним із заходами забезпечення позову застосованими судом та розміром збитків, яких можуть зазнати відповідачі у випадку відмови в задоволенні позовних вимог.

Оскільки правомірність застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки не оскаржується, тому в цій частині ухвала суду не переглядається.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині застосування заходів зустрічного забезпечення виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання на території України, а саме АДРЕСА_6 .

Відповідно до ч.4 ст. 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Згідно ч.5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Виходячи із змісту вищезазначених правових норм, єдиним критерієм застосування зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Постановляючи ухвалу про зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду 100 000 грн у якості зустрічного забезпечення, суд першої інстанції не вказав обставин, які свідчать, що внаслідок забезпечення позову відповідачі понесуть збитки та які. Судом також не мотивовано розмір суми зустрічного забезпечення та не перевірені можливості позивача щодо внесення відповідної суми.

Таким чином, визначення зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів слід визнати необґрунтованим, оскільки можливість виконання такого зобов`язання позивача судом не перевірено.

Отже, судом було задоволено вимоги про забезпечення позову з урахуванням обставин про те, що відповідачі мають намір відчужити спірне майно до вирішення цього спору. Вказані обставини відповідачами не спростовано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України відповідач не позбавлений права звернутись самостійно із клопотанням про зустрічне забезпечення, навівши підстави для такого забезпечення.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду підлягає скасуванню в частині застосування заходів зустрічного забезпечення позову .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року в частині застосування зустрічного забезпечення - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий

Судді