Справа № 544/1363/20
Номер рядка звіту 65
РІШЕННЯ

іменем України

16 лютого 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н. В.,

за участі:

секретаря - Киричевської В. М.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 , представника позивачки - адвоката Міщенка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пирятинська міська рада Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідно до договору купівлі-продажу вона є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі, окрім неї, зареєстрований, але не проживає ОСОБА_2 . Про реєстрацію відповідача в квартирі дізналася під час збору довідок для оформлення соціальної допомоги. На момент укладення договору купівлі-продажу, згідно довідки, що зберігається в нотаріуса, в квартирі ніхто не був зареєстрований. В сусідній квартирі під №3 проживав батько відповідача, який придбав дану квартиру в 2003 році та прописав у ній сина. Вона останній раз бачила відповідача в 2013-2014 рр., коли помер батько останнього. Відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі та на даний час місце його перебування невідоме. Реєстрація ОСОБА_2 у належній їй квартирі порушує її право володіння та користування належною їй власністю, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило.

Судом в порядку ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які в судовому засіданні повідомили, що позивачку знають багато років і відповідач ніколи не проживав в її квартирі. В сусідній квартирі під №3 проживав батько відповідача, який зареєстрував сина в своїй квартирі, однак при реєстрації виникла помилка і ОСОБА_2 зареєстрували в квартирі позивачки.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 14 березня 1998 року ОСОБА_1 належить однокімнатна жила квартира АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради № П18476 від 24.09.2020 у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 з 17 листопада 1998 року та ОСОБА_2 з 19 травня 2016 року (а.с.5).

Згідно Домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у кв. АДРЕСА_1 , у вказаній квартирі відповідач приписаний не був (а.с.10-12).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до матеріалів справи та показів свідків установлено, що відповідач ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживав з моменту реєстрації, яка відбулася 19 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд.

Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм матеріального права суд дійшов висновку, що оскільки відповідач з моменту реєстрації 19 травня 2016 року, не проживав у квартирі, що належить позивачці на праві власності, тобто понад три роки не використовує сервітут, його реєстрація перешкоджає позивачці у повній мірі володіти та користуватися належним їй нерухомим майном, тому суд убачає всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору (а.с. 4), з відповідача на користь держави підлягає стягнення судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 6-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280-281, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пирятинська міська рада Полтавської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.02.2021.

Суддя Н. В. Нагорна