П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Вадим Вячеславович, товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТ Факторинг Україна», державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2 про визнання протиправними дій приватного виконавця та скасувати звіт про оцінку майна,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року скаржник звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправними дій приватного виконавця та скасування звіту про оцінку майна.

В обґрунтування скарги зазначив, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 28 березня 2019 року по справі №755/17504/18 в рамках погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №ML-004/146/2007 від 01.06.2007 року у розмірі 36 625 доларів США 58 центів, що за курсом НБУ станом на 01.11.2018 року складає 1 029 868 грн. 53 коп., було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом її продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій

28.03.2019 року на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист, на підставі якого постановою від 16 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом В`ячеславовичем було відкрито виконавче провадження ВП №60332213.

Із документів, які були надані 02.12.2020 року приватним виконавцем представнику скаржника стало відомо про факт проведення оцінки арештованого майна - вказаної вище квартири.

Як вбачається із звіту про оцінку квартири, виконаного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ТОВ «ЄВРОЕКСПЕРТ ГРУП», початкова вартість квартири визначена у сумі 710 120, 00 грн. Скаржник зазначила, що фактичний огляд квартири ТОВ «ЄВРОЕКСПЕРТ ГРУП» не проводився, що чітко підтверджується самим звітом. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом В'ячеславовичем не заявлялися боржнику вимог надати доступ до квартири з метою її оцінки.

У зв`язку з вищевикладеним просила суд визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима В`ячеславовича в рамках виконавчого провадження № 60332213 щодо проведення оцінки арештованого майна боржника неправомірними; визнати протиправними та скасувати звіт від 21.10.2020 року про оцінку квартири АДРЕСА_1 , підготовлений ТОВ «ЄВРОЕКСПЕРТ ГРУП».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, скаржник направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просила апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення про задоволення скарги.

13.08.2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Вадим Вячеславович направив відзив на апеляційну скаргу, вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними, а ухвалу суду - законною і обґрунтованою. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни мотивів у відмові в задоволенні скарги з огляду на наступне:

В ході розгляду справи судом встановлено, що 28 березня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалене заочне рішення, яким позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на спадкове майно, що є предметом іпотеки - задоволено; вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № МL-004/146/2007 від 01.06.2007 року станом на 20.08.2011 року у розмірі 36 625 (тридцять шість тисяч шістсот двадцять п`ять) доларів США 58 центів, що за курсом НБУ станом на 01.11.2018 року складає 1 029 868 (один мільйон двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн. 53 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить спадкоємцю ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, та у разі реалізації нерухомого майна за ціною, вищою від розміру заявленої до стягнення, різниця вартості квартири підлягає поверненню ОСОБА_1 .

16 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60332213 щодо примусового виконання виконавчого листа № 755/17504/18 від 19 серпня 2019 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва.

16 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем винесено постанову про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 144,00 грн.

17 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 .

16 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу М. Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності у вказаному виконавчому провадженні - ТОВ «Євроексперт груп», зобов`язано ТОВ «Євроексперт груп» надати письмовий звіт про ринкову вартість квартири АДРЕСА_1 згідно постанови про опис та арешт від 17.10.2019 року на дату проведення оцінки.

21 жовтня 2020 року ТОВ «Євроексперт груп» було надано висновок, за яким ринкова вартість вищезгаданої квартири склала на дату оцінки 710 120,00 гривень.

23 жовтня 2020 року копії вказаного висновку приватний виконавець направив сторонам виконавчого провадження.

27 жовтня 2020 року приватним виконавцем було направлено заявку на реалізацію арештованого квартири.

07 грудня 2020 року приватним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження для відомості Акт про реалізацію предмета іпотеки від 04 грудня 2020 року.

07 грудня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з майна.

08 грудня 2020 року 17 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом Вячеславовичем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до завершення розгляду скарги та набрання чинності судового рішення за результатами її розгляду по справі № 755/18271/20.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 914/881/17, зазначав, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки, що унеможливлює судове оскарження такого звіту.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що дана теза Верховного Суду, яку суд першої інстанції фактично поклав в основу свого рішення, не може бути застосована у даній справи, оскільки в рамках справи № 914/881/17 предметом розгляду була оцінка майна, проведена не в рамках процедури виконання судового рішення, в той час предметом розгляду даної справи є саме правомірність та належність оцінки арештованого майна в процесі його реалізації в межах виконавчої процедури.

Правовідносини, які є предметом розгляду даної справи насамперед регламентовані положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, відповідно до положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі, якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згідні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

З урахуванням наведених положень спеціального закону, який має пріоритетне значення для регулювання даного роду правовідносин, право сторони виконавчого провадження на оскарження визначення вартості чи оцінки майна прямо передбачено положеннями чинного закону. За таких умов та позиція суду першої інстанції, яка ним була покладена в основу оскаржуваного рішення, не стосується даних правовідносин, була застосована помилково і не може вважатися належною в даній справі.

Незважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду тим не менш вважає, що скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Свою позицію скаржник обґрунтовував наявністю з його точки зору порушення процедури проведення оцінки майна, а саме нездійснення внутрішнього огляду квартири. За таких умов проведена оцінка з точки зору скаржника є недійсною.

Вказана позиція ОСОБА_1 не може бути прийнята колегією суддів апеляційного суду. По-перше, методики та правила оцінки майна, на які посилався апелянт, містять лише перелік дій, які може здійснювати оцінювач при здійсненні оцінки, і не містять імперативного переліку таких дій, відсутність яких безумовно буде мати наслідком визнання оцінки неналежною. При цьому апеляційний суд зважає й на те, що з представлених до справи матеріалів вбачається, що саме апелянт перешкоджав проведенню внутрішнього огляду квартири. За таких умов така обставина не може породжувати позитивних наслідків для особи, яка діяла недобросовісно.

По-друге, як встановлено численною практикою Верховного Суду, в тому числі у постанові від 03.09.2019 року у справі № 910/14255/18, при вирішенні позову про оспорення правочину вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлена не лише наявність формальних порушень, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося. Отже такому рішенню має передувати встановлення судом наявності конкретного порушення прав позивача, а в разі відсутності такого порушення, в позові має бути відмовлено. При цьому дана судова практика є усталеною, оскільки схожий за своїм змістом висновок було зроблено ще Верховним Судом України у постанові від 18.11.2015 у справі № 6-1884цс15.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Стверджуючи про неналежне проведення оцінки, скаржник для доведення обґрунтованості свої вимог, які він основував на вказаному твердженні, мав би зазначити та належним чином довести, яким саме чином такі дії призвели до конкретного порушення його прав, у даному випадку - до неналежності визначеного розміру вартості оціненого майна. Для цього до суду мали бути представлені відповідні докази щодо того, який з точки зору скаржника розмір вартості квартири був би належний і чим це підтверджується. Самі ж по собі посилання на неналежність дій оцінювача без доведення та обґрунтування невідповідності отриманого результату оцінки не може бути підставою для задоволення скарги. В той же час в даному випадку зазначеного зроблено не було.

Зважаючи на наведене, скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця не підлягає до задоволення, однак з інших підстав, ніж були зазначені судом першої інстанції. За таких умов колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваної ухвали в частині мотивів у відмові в задоволенні скарги.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення повністю або частково є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року в частині мотивів у відмові в задоволенні скарги змінити.

Врешті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько