Провадження №22-ц/812/354/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2021року м. Миколаїв

справа № 489/1277/20

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Колосовою О.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Прасолової Людмили Михайлівни, Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання неправомірним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та скасування запису про державну реєстрацію, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва, постановлену 01 грудня 2020 року під головуванням судді Рум`янцевої Н.О., повний текст ухвали складений цього ж дня,

В С Т А Н О В И В

13 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі- АТ «Альфа-Банк») про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію права власності.

Позивач вказувала, що 06 травня 2008 року між її сином ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено договори про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080606П та № Ф080607П. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаними договорами 06 травня 2008 року між нею та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» були укладені договори іпотеки за № 3722, № 3720, відповідно до яких вона передала в іпотеку належну їй на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

29 січня 2020 року державним реєстратором Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області Прасоловою Л.М. було прийнято рішення за індексним № 50867463 про реєстрацію за АТ «Альфа-Банк» права власності на іпотечну квартиру.

Посилаючись на те що її не було повідомлено щодо зміни кредитора в зобов`язанні, а тому право власності було зареєстровано незаконно, просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Радсадівської сільської ради Прасолової Л.М. про державну реєстрацію права власності на квартиру за АТ «Альфа-Банк» та скасувати запис про державну реєстрацію.

27 листопада 2020 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Альфа-Банк» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів її родини з квартири АДРЕСА_1 , зняття їх та будь-яких інших осіб, що проживають у спірній квартирі з реєстраційного обліку, здачі її в оренду, лізинг та інше, а також вчиняти будь-які дії, які перешкоджають позивачу користуватися спірною квартирою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено АТ «Альфа -Банк» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів її родини з квартири АДРЕСА_1 , зняття їх з реєстраційного обліку та інші дії, що перешкоджають ОСОБА_1 вільно користуватися квартирою.

В апеляційній скарзі представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат Коваленко О.Л. - вказує, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що позов у даній справі вже був забезпечений ухвалою суду, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , не зазначив грунтовних мотивів у чому саме полягають дії АТ «Альфа-Банк» щодо предмету іпотеки, які можуть зробити неможливим виконання судового рішення, не взяв до уваги, що заходи забезпечення позову не пов`язані з предметом спору, не з`ясував і не обґрунтував яким чином невжиття заходів забезпечення щодо нерухомого майна може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Крім того, задоволення заяви про забезпечення позову порушує права АТ «Альфа-Банк» на володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник АТ «Альфа-Банк»- адвокат Коваленко О.Л.- підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_2 вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 , державний реєстратор Прасолова Л.М. та представник Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до ст.ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з указаним позовом ОСОБА_1 просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» та скасувати такий запис.

В обґрунтування забезпечення позову у обраний нею спосіб ОСОБА_1 посилалась на те, що предметом судового розгляду справи є вирішення питання щодо законності переходу права власності на спірну квартиру, якою АТ «Альфа-Банк» перешкоджає їй та членам її сім`ї користуватися, а тому вважала, що необхідним способом забезпечення позову буде накладення заборони титульному власнику та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на її виселення та членів її родини з спірної квартири, зняття їх та будь-яких інших осіб, що проживають у спірній квартирі з реєстраційного обліку, здачі її в оренду, лізинг та інше, а також вчиняти будь-які дії, які перешкоджають їй користуватися спірною квартирою.

Дійшовши висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони АТ «Альфа-Банк» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів її родини зі спірної квартири, зняття їх з реєстраційного обліку та інші дії, що перешкоджають позивачці вільно користуватися квартирою, суд першої інстанції не з`ясував співмірність виду забезпечення позову позовним вимогам та залишив поза увагою, що доводи заявниці не свідчать про те, що невжиття забезпечення позову у запропонований нею спосіб не може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позову про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру за АТ «Альфа-Банк».

Враховуючи предмет позову ОСОБА_1 , надання судом оцінки її доводам щодо незаконності дій Банку в зв`язку із вчиненням дій, що перешкоджають їй та членам її сім`ї користуватися спірною квартирою, буде суперечити вимогам цивільного процесуального закону.

Також, суд першої інстанції не здійснив оцінку тому факту, що ще до звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 була подна заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та заборони будь-яким органам та посадовим особам, які здійснюють державну реєстрацію, укладати угоди, вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації, перереєстрації, а також здійснювати відчуження вказаної квартири та заборонити будь-яким особам вчиняти дії по виселенню зі спірної квартири осіб, що в ній проживають, без окремого рішення суду про виселення, яке набрало законної сили.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 квітня 2020 року (справа № 489/1016/20) заява ОСОБА_1 була задоволена частково - накладено арешт на спірну квартиру, в іншій частині вимог відмовлено.

З огляду на викладене, задовольнивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув належної уваги на вимоги ст. 149 ЦПК України, а тому дійшов помилкового висновку про наявність підстав для її задоволення.

За такого, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення - про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі № 753/22860/17, ухвала апеляційного суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову касаційному оскарженню не підлягає. Це обмеження права на оскарження не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду апеляційної інстанції за наявності для цього підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м Миколаєва від 01 грудня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Альфа-Банк» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів її родини з квартири АДРЕСА_1 , зняття їх з реєстраційного обліку та інші дії, що перешкоджають ОСОБА_1 вільно користуватися квартирою- відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційного порядку не підлягає.

Головуючий: В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 23 лютого 2021 року