Справа № 314/4027/21
Провадження № 2/314/1229/2021
23.11.2021 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Свідунович Н.М.,
секретар судового засідання Печонкіна В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб цивільну справу № 314/4027/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2021 позивачка придбала належну продавцям ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 1/10 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 . На момент вчинення угоди, ОСОБА_2 була зареєстрована у вказаній квартирі. Пункт 3.1.3 договору зобов`язував продавців зняти із реєстраційного обліку усіх осіб, які зареєстровані у частці квартири, не пізніше 27.08.2021, однак відповідачка не виконала свої зобов`язання, із реєстраційного обліку не знялася, проживає у Російській Федерацій . Позивачка стверджує, що через брак площі не має змоги зареєструвати у квартирі своїх родичів, сплачує за відповідачку комунальні послуги, не може повноцінно користуватися своєю власністю. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 15.09.2021 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
У судове засідання позивачка не з`явилась. 23.11.2021 через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.
За таких підстав, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.
Позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.08.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 774, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.08.2021 № 272078489. Зі змісту п. п. 3.1.3 договору вбачається, що продавці зобов`язувалися зняти із реєстраційного обліку усіх осіб, які зареєстровані у частці квартири, не пізніше 27.08.2021.
Із довідки № 02-01-45/662 виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 01.09.2021 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , є власницею квартири АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована стороння особа- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання за місцем реєстрації не проживає із 2010 року.
Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 02-01-02/12, складеного 01.09.2021 виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради встановлюється, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є власницею квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі також зареєстрована стороння особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не мешкає за місцем державної реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Із довідки № 02-01-46/2452, виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради 09.09.2021 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
Із паспорту № НОМЕР_1 громадянки Російської Федерації ОСОБА_2 , виданого 12.02.2019 УМВС Росії по Тульській області встановлюється, що відповідачка із 20.07.2021 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону України за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає право власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом із ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час, що відповідає правовій позиції, висловленій 16.11.2016 Верховним Судом України у постанові № 6-709цс16.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до беззаперечного висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, оскільки реєстрація відповідачки в у спірному житловому приміщенні не відповідає волевиявленню позивачки і позбавляє останнью повною мірою реалізувати право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, які починають відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Наталія Миколаївна Свідунович