РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Кислого А.М.,

представника відповідача ЖК "ФЛОРА-18" - адвоката Гріднєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №953/17074/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житлового кооперативу «ФЛОРА-18» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого просить: стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних вимог 25.10.2020 судом було направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та отримано відповідну довідку.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26.10.2020 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

27.11.2020 до канцелярії суду надійшла заява представника позивача на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху із уточненою позовною заявою.

Після усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Кислого А.М., пред`явлено позов до відповідачів ОСОБА_2 та Житлового кооперативу «ФЛОРА-18» про стягнення у якості відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. та судових витрат.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2011 має у власності двокімантну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Обслуговуючим кооперативом даного будинку є відповідач Житловий кооператив «ФЛОРА-18», керівником якого є відповідач ОСОБА_2 .

Вказує, що 15 вересня 2020 року за підписом голови правління ЖК «ФЛОРА-18» ОСОБА_2 ОСОБА_1 отримав припис від 15 вересня 2020 року, який містить попередження про відключення квартири позивача від загальнобудинкової системи електропостачання, якщо він до 01 жовтня 2020 року не сплатить заборгованість за квартплатою.

Однак, у той же день 15 вересня 2020 року за безпосередньою участю та керівництвом ОСОБА_2 квартира ОСОБА_1 була протиправно відімкнена від мережі електропостачання, яка і по теперішній час не відновлена.

При цьому, позивач ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати за споживання електроенергії перед Акціонерною компанією «Харківобленерго».

Таким чином, неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 , яка діяла як керівник відповідача Житлового кооперативу «ФЛОРА-18», інтересам ОСОБА_1 була заподіяна значна шкода, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлений можливості користуватися належної йому квартирою.

Позивач є одноособовим власником квартири та має гарантоване право вільно і на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися цим житлом, на даний час він обмежений в здійсненні такого права.

Отже, на його думку, існують підстави для відшкодування моральної шкоди.

Представник позивача вказує, що своїми протиправними діями відповідачі спричинили позивачу моральну шкоду, яка втілилась у душевних стражданнях, яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо нього самого та членів його сім`ї. Переживання з приводу того, що сталося, примусили позивача замкнутися в | своєму світі, він втратив інтерес до життя, не хоче бачити нікого з друзів, сусідів і та знайомих, порушилося звичне коло спілкування. Позивач вимушений втрачати багато часу на відвідування лікувальних закладів, йому необхідно докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а йому вже 75 років. Протиправні дії відповідачів примусили позивача звернутися за правовою допомогою до прокуратури та адвоката, які, вивчивши матеріали, прийшли до висновку, що дії відповідачів прямо протирічать діючому законодавству України, що посилило страждання та хвилювання позивача.

Ст. 280 ЦК України передбачає, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, і позивач ОСОБА_1 оцінює це відшкодування в 100 000 гривень. та вважає, що даний розмір відшкодування дозволить хоча б частково компенсувати пережиті моральні страждання.

На підставі викладеного позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За умов ч.6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Ціною даного позову позивачем зазначена сума, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із положеннями п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною і на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України, підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.12.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

13.01.2021 представник відповідача ЖК «ФЛОРА-18» - адвокат Гріднєва В.А. ознайомилась із матеріалами справи (а.с.37).

22.01.2021 до суду надійшов відзив за підписом Голови правління ЖК «ФЛОРА-18» ОСОБА_2 (а.с.46-52).

Позовні вимоги ОСОБА_1 ЖК «Флора-18» не визнає в повному обсязі, вважає їх необгрунтованими та незаконними.

Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: АДРЕСА_1 , створено юридичну особу Житловий кооператив «Флора-18» ().

Пунктом 2.2.3. статуту ЖК «Флора-18» закріплено, що метою та основним завданням діяльності кооперативу є забезпечення належного утримання будинку, інженерного обладнання будинку і житлових приміщень, під`їздів, інших місць загального користування будинку та прибудинкової території.

Відповідно до розділу 6 статуту ЖК «Флора-18» вищим органом управління кооперативу є загальні збори, до компетенції яких належить, поміж іншого, прийняття рішення щодо визначення розмірів внесків для забезпечення діяльності кооперативу, прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном (п. 6.1.9. статуту). Зазначена в статуті ЖК «Флора-18» норма дублюється ст. 15 ЗУ «Про кооперацію».

31.01.2017 загальними зборами членів ЖК «Флора-18» було прийнято рішення щодо обмеження власників квартир, які не сплачують за утримання будинку та прибудинкової території, в користуванні майном кооперативу, а саме внутрішньо-будинковими мережами. ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 2955 від 31.10.2011. Станом на 01.09.2020 заборгованість ОСОБА_1 перед ЖК «Флора-18» за утримання будинку АДРЕСА_1 складала 1816,70грн., у зв`язку з чим 15.09.2020 ЖК «Флора-18» було надіслано ОСОБА_1 припис з вимогою сплатити заборгованість та попередження про відключення від внутрішньо- будинкової мережі електропостачання.

Зазначений вище припис, було надіслано позивачу по справі на Viber, у зв`язку з тим, що за адресою АДРЕСА_1 він не мешкає. Враховуючи похилий вік ОСОБА_1 , та той факт, що він не мешкає за адресою місця знаходження свого майна, а саме квартири № НОМЕР_1 . ЖК «Флора-18» не було реалізовано застереження в приписі від 15.09.2020 та не проводилося відключення кватири ОСОБА_1 від внутрішньо-будинкових мереж електропостачання.

Крім того, технічної можливості відключення квартири позивача від внутрішньо - будинкової мережі електропостачання без порушення пломбування квартирного лічильника та залучення для цього підприємства постачальника послуги з надання електричної енергії є неможливим, у зв`язку з чим відключення від внутрішньо-будинкової мережі електропостачання квартири позивача ЖК «Флора-18» не проводилося.

02.10.2020 комісією ЖК «Флора-18» у складі голови правління ОСОБА_2 , члена правління ОСОБА_3 , члена правління ОСОБА_4 , електрика кооперативу ОСОБА_5 було проведено обстеження електротехнічного господарства і приборів обліку електроенергії ЖК «Флора-18» та складено відповідний акт, про те, що загальні прилади обліку електроенергії (домові лічильники) знаходяться в наявності, справності, робочому стані, правильно підключені до міських електричних мереж, всі пломби обслуговуючої компанії в наявності. Загальні прилади обліку електроенергії (домові лічильники) знаходяться в наявності, справності, робочому стані, правильно підключені до міських електричних мереж, всі пломби обслуговуючої компанії в наявності; особові прилади обліку електроенергії (квартирні лічильники) знаходяться в наявності, справності, робочому стані, правильно підключені до внутрішньо-будинкових електричних мереж, всі пломби обслуговуючої компанії в наявності; домові та квартирні електричні щитові знаходяться в задовільному стані; незаконного підключення власників квартир до внутрішньо-будинкових електричних мереж не виявлено.»

Тобто, на час обстеження комісією ЖК «Флора-18» всі без виключення квартирні лічильники в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 були підключені та працювали в справному режимі. Обстеження проводилося на предмет пожежної безпеки та на предмет незаконного підключення електричних приладів до внутрішньо-будинкової електричної мережі.

Після отримання 13.01.2021 позовної заяви ОСОБА_1 , в якій зазначається, що мало місце з боку кооперативу відключення квартири позивача від електропостачання, яке по теперішній час не відновлено, правлінням ЖК «Флора-18» було прийнято рішення проведення обстеження прибору обліку електроенергії квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту ЖК «Флора-18» від 13.01.2021 комісією у складі правління ОСОБА_2 , члена правління ОСОБА_3 , члена правління ОСОБА_4 , електрика кооперативу ОСОБА_5 було проведено обстеження прибору обліку електроенергії квартири АДРЕСА_1 , особовий прилад обліку електроенергії квартири АДРЕСА_1 (квартирний лічильник) знаходяться в наявності, справності, робочому стані, правильно підключений до внутрішньо-будинкової електричної мережі, пломби обслуговуючої компанії в наявності; незаконного відключення особового приладу обліку електроенергії квартири АДРЕСА_1 від внутрішньо-будинкової електричної мережі не виявлено.»

При складанні даного акту, було проведено фото зйомку прибору обліку електроенергії квартири АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що лічильник працює в справному режимі, пломби в наявності.

Вказує, що позивачем по справі не додано до позовної заяви жодного доказу неправомірних дії з боку відповідачів по справі та обґрунтування спричиненої йому моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.

Долучений позивачем до матеріалів справи припис від 15.09.2020 встановлює факт попередження з боку ЖК «Флора-18» ОСОБА_1 про необхідність сплати заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та можливі негативні наслідки. Зазначений припис, ЖК «Флора-18» було складено та направлено ОСОБА_1 , як власнику квартири АДРЕСА_1 , на підставі рішення прийнятого загальними зборами членів ЖК «Флора-18», оформленого відповідним протоколом від 31.01.2017, однак його не було реалізовано, відключення квартири позивача по даній справі від внутрішньо-будинкових мереж електропостачання ЖК «Флора-18» проведено не було, що підтверджується відповідними доказами доданими до матеріалів справи.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Правом на подачу відповіді на відзив позивач та його представник не скористались.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві, просили про її заловолення.

Представник відповідача ЖК «ФЛОРА-18» у судовому засіданні проти позову заперечувала з підстав, викладених Відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №233438576 від 20.11.2020, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №2955 від 31.10.2011 (а.с.17-18).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: 61195, м. Харків, вул. Наталії Ужвій, 92 , створено юридичну особу Житловий кооператив «Флора-18», ідентифікаційний код юридичної особи 23322752, керівник ОСОБА_2 (а.с.16).

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України «Про кооперацію» №1087-IV.

Кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

Кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю (ч.1 ст.3 Закону №1087-IV).

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо (ч.1,2 ст.6 Закону №1087-IV).

Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах.

Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Метою та основним завданням діяльності кооперативу ЖК «Флора-18» є забезпечення належного утримання будинку, інженерного обладнання будинку і житлових приміщень, під`їздів, інших місць загального користування будинку та прибудинкової території, що відповідає п.2.2.3. статуту (а.с.54).

Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

До компетенції загальних зборів членів ЖК «Флора-18» належать, зокрема, прийняття рішення щодо визначення розмірів внесків для забезпечення діяльності кооперативу, прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном (а.с.57-60).

ЖК «Флора-18» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, тариф на які приймаються загальними зборами членів кооперативу.

Відповідно до положень статті 19 Закону №1087-IV, ЖК «Флора-18» є власником внутрішньо-будинкових мереж багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та через свої органи управління має право приймати рішення щодо користування даним майном.

Відповідно до виписки з протоколу загальних збоів членів ЖК «Флора-18» №б/н від 31.01.2017, зборами членів кооперативу постановлено наступне: «Якщо основний квартиронаймач власник квартири не сплачує за утриманя будинку та має заборгованість більшу за 500,00 грн., ЖК «Флора-18» має право відключити дану квартиру від внутрішньо-будинкових мереж будинку» (а.с.75).

15.09.2020 головою правління ЖК «Флора-18» ОСОБА_2 було складено припис наступного змісту: шановний власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ваша заборгованість по квартплаті на 01.09.2020 становить 1479,20 грн. У зв`язку з цим адміністрація кооперативу «Флора-18» переконливо просить погасити заборгованість до 01.10.2020. У разі несплати ваша квартира буде відключена від загальноїдомової системи електропостачання, незалежно від того чи є у вас заборгованість перед КП «Харківобленерго» чи ні (рішення правління ЖК «Флора-18» від 15.09.2020), оскільки саме ЖК «Флора-18» є володільцем усіх комунікацій у будинку, обслуговує їх та несе відповідальність за їх цілісність, справність та робочий стан перед усіма володільцями квратир будинку. У разі несплати внесків на утримання будинку адміністрація кооперативу має право відключити квартиру боржника від усіх внутрішньобудинкових комунікацій (а.с.19).

02.10.2020 комісією у складі: голова правління ЖК "Флора-18"ОСОБА_2, членів правління ЖК "Флора-18" ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обслуговуючого електрика ЖК "Флора-18" ОСОБА_5 було проведено обстеження загальних приладів обліку електроенергії та особових квартирних приладів обліку електроенергії на предмет наявності, справності, правильності підключення до електричних мереж. Також було перевірено стан електричних щитових та незаконне підключення власників квартир до внутрішньобудинкової електричної мережі.

В результаті перевірки було виявлено та складено акт перевірки про наступне: 1.Загальні прилади обліку електроенергії (домові лічильники) знаходяться в наявності, справності, робочому стані, правильно підключені до міських електричних мереж, всі пломби обслуговуючої компанії в наявності; 2. Особові прилади обліку електроенергії (квартирні лічильники) знаходяться в наявності, справності, робочому стані, правильно підключені до внутрішньобудинкових електричних мереж, всі пломби обслуговуючої компанії в наявності; 3. Домові та квартирні електричні щитові знаходяться в задовільному стані; 4. Незаконного підключення власників квартир до внутрішньобудинкових електричних мереж не виявлено.

На підставі проведеного обстеження було складено Акт від 02.10.2020 Про обстеження електротехнічного господарства і приборів обліку електроенергії ЖК «Флора-18» (а.с.69).

24.11.2020 предстанвиком ОСОБА_1 - адвокатом Кислим А.М. скеровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Харківської місцевої прокуратури №2 (а.с.20-21).

Так, заявник просив невідкладно внести відомості про вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України, а саме про те, що 15 вересня 2020 року за безпосередньою участю та керівництвом ОСОБА_2 квартира ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була протиправно відімкнена від мережі електропостачання, яка і по теперішній час не відновлена, в той час як ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати за споживання електроенергії перед Акціонерною компанією «Харківобленерго», до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, через 24 години з моменту внесення таких відомостей направити засобами поштового зв`язку на адресу представника заявника витяг з ЄРДР.

В ході судового розгляду інформації щодо результатів розгляду вказаної заяви суду надано не було.

Відповідно до Довідки від 13.01.2021 за підписом голови правління ЖК «Флора-18» ОСОБА_2 та сусудів - власників квартир №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_11, власник квартири АДРЕСА_1 , яка входить до складу багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_1 , фактично в квартирі АДРЕСА_1 не проживає і ніколи не проживав з моменту придбання квартири і до теперішнього часу (а.с.73).

Також, 13.01.2021 комісією у складі: голови правління ЖК «Флора-18», членів правління та обслуговуючого електрика було проведено обстеження особового приладу обліку електроенергії квартири АДРЕСА_1 на предмет підключення до внутрішньобудинкової електричної мережі, про що складено відповідний Акт, де вказано, що особовий прилад обліку електроенергії квартири АДРЕСА_1 (квартирний лічильник) знаходиться в наявності, справності, робочому стані, правильно підключений до внутрішньобудинкової електричної мережі, пломби обслуговуючої компанії в наявності; незаконного відключення особового приладу обліку електроенергії квартири АДРЕСА_1 від внутрішньобудинкової електричної мережі не виявлено (а.с.70).

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ч. 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Так, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.ст. 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно з п. 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України).

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що сам факт направлення ОСОБА_1 припису про можливе відключення квартири від внутрішньодомової мережі електропостачання ще не свідчить про завдання особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України потрібна наявність неправомірних дій, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача.

Тобто, позивач повинен надати докази, як на підтвердження протиправних дій відповідачів, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями заподіювача та спричиненою шкодою.

Проте, належних та допустимих доказів того, що діями відповідачів ОСОБА_1 спричинено моральної шкоди позивачем не доведено, тому підстави для задоволення позову за вимогами ст. 1176 ЦК України відсутні.

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, позивач не проживає за місцем знаходження квартири, крім того, відключення квартири АДРЕСА_1 від внутрішньо-будинкових мереж електрпоостачання проведено не було.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з відповідачів 100000 грн. у якості відшкодування завдної йому моральної шкоди.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,00 грн. (а.с.10).

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 2, 3, 4, 5, 12, 13, 19, 81, 137, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житлового кооперативу «ФЛОРА-18» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_9 .

Відповідач: Житловий кооператив «ФЛОРА-18», місцезнаходження: 61195, м.Харків, вул.Ужвій Наталії, 92, ідентифікаційний код 23322752.

Повне судове рішення складено та підписано 16.02.2021.

Суддя Колесник С.А.