Справа № 522/9822/20
Провадження № 2з/522/72/21
УХВАЛА

18 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту,

встановив:

18 червня 2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі, яка еквівалентна 44 362 доларів США, що станом на 01.06.2020 року становить 1 191 583,20 гривень, яка складається з суми основного боргу 28 000 доларів США, пені у розмірі 15120 доларів США та 3% річних в розмірі 1242,74 доларів США. В обґрунтування позову зазначено, що 08.12.2017 року ОСОБА_1 дав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 763 000 (сімсот шістдесят три тисячі) гривень, що за офіційним курсом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на день укладання Договору позики становило 28 000,00 (двадцять вісім тисяч) доларів США. Відповідач зобов`язався повернути суму грошових коштів у національній валюті України, що буде еквівалентна 28 000 доларів США не пізніше ніж 08 грудня 2018 року. Однак до теперішнього часу відповідач не повернув борг та ухиляється від виконання зобов`язань за договором позики. 10 квітня 2019 року Позивач звертався до Відповідача з досудовою вимогою про виконання грошового зобов`язання, але вона повернулась у зв`язку з закінченням строку зберігання листа у поштовому відділені, на телефонні дзвінки не відповідає. Дії Відповідача свідчать про свідоме ухилення від виконання зобов`язання та позбавляють Позивача сподівань на добровільне виконання ним зобов`язань за договором позики, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з метою захисту своїх майнових прав в судовому порядку.

Ухвалою від 30 червня 2020 року провадження по справі відкрито, встановлений загальний розгляд справи.

16 лютого 2021 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 23834252), яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Мотивує вимоги тим, що 08 грудня 2017 року між ПАТ «ЗНВКІФ «Ханнер-Схід» та ОСОБА_4 було укладено Договір купівлі-продажу, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровською О.В. за реєстровим № 1118. Предметом вказаного договору купівлі-продажу виступила квартира під номером АДРЕСА_1 . Пункт 3.5. Договору купівлі-продажу містить положення про те, що Цей Договір укладений за згодою чоловіка Покупця, ОСОБА_2 , справжність підпису якого засвідчено Петровською О.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 08 грудня 2017року за реєстровим № 1114. Заява відповідного змісту додана та зберігається під примірником цього Договору, який залишається на зберіганні в справах нотаріуса. Тобто квартира АДРЕСА_1 , набута ОСОБА_4 та Відповідачем під час шлюбу. Зазначає, що відповідач свідомо ухиляється від повернення боргу, у нього відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, тому просять накласти арешт на квартиру що придбана у період шлюбу, оскільки частка у спільному майні подружжя є єдиним майном на яке можливо звернути стягнення у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачу та має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Договору позики від 08 грудня 2017 року у пункті 17 Договору «Цей договір укладений за згодою дружини Позичальника, ОСОБА_5 , справжність підпису якої на заяві засвідчено Петровською О.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 08 грудня 2017 року за реєстровим № 1117». Тобто позика отримувалась Відповідачем з відома та за згодою дружини, яка є співвласницею нерухомого майна.

Стаття 60 Сімейного кодексу України встановлює, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 366 Цивільного кодексу України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Отже законом передбачена можливість звернення стягнення на частку у спільному майні подружжя.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як у відповідача відсутнє будь-яке майно на яке можливо звернути стягнення у разі задоволення позову, отже частка в спільному майні подружжя є єдиним майном на яке можливо звернути стягнення у разі задоволення позовних вимог про стягнення боргу.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить збитки.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту - задовольнити частково.

Накласти арешт на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 23834252), яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

У задоволені решти вимог про забезпечення позову відмовити.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська