Справа № 310/5703/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

02 грудня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 26 березня 2008 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковською О.П., зареєстрованого в реєстрі за №472. За зазначеною адресою зареєстровані: відповідач ОСОБА_2 , його дружина ОСОБА_3 , та їх донька ОСОБА_4 . Відповідач за місцем реєстрації фактично ніколи не мешкала, не сплачувала комунальні платежі, не приїздила, не цікавилася будинком. Наявність реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 не дає змоги отримати субсидію.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Демидко І.В. у судове засідання не з`явилися. Матеріали справи містять заяву представника від 19 жовтня 2021 року про розгляд справи без їх участі та задоволення позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву на позовну заяву не подала.

Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі договору дарування від 26 березня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Вержиковською О.П., зареєстрованого в реєстрі за №472, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 , наведене також вбачається з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18618604 від 2 квітня 2008 року.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради 17 березня 2021 року №02707, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До складу сім`ї позивача ОСОБА_1 входять: дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 , які мешкають та зареєстровані разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з довідки вуличного комітету №29 від 24 травня 2021 року.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично ніколи не проживала і не проживає на теперішній час в житловому будинку АДРЕСА_1 , тобто понад один рік без поважних причин, що підтверджується Актом про фактичне не проживання особи за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , складеним 01 червня 2021 року та посвідченим головою вуличного комітету №29 Дудинською Н.В. Судом також встановлено, що відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в житловому приміщенні не має.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 156 ЖК України, передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, тривалий час не мешкає у будинку, тобто понад один рік, не несе витрат по його утриманню, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в житловому приміщенні не має, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 156 ЖК України, 319, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2021 року.

Суддя Н. М. Дубровська