Справа № 495/8004/21
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 грудня 2021 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Бучка В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька зі свідоцтва про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 24 вересня 2021 року до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька зі свідоцтва про народження дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорі - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №239, батьком доньки відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначений позивач ОСОБА_1 .

Після погіршення особистих відносин між сторонами, позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що він не є біологічним батьком доньки відповідачки ОСОБА_2 ..

Відповідачка ОСОБА_2 визнає факт того, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі, чи поза ним. Факт народження дитини породжує виникнення біологічного та морального зв`язку між нею та її батьком і матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 24.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обв`язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України.

Згідно ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оскаржених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження( ч. 2 ст. 136 СК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , а тому кровне споріднення між дитиною та позивачем виключається.

Відповідно до п.10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126,127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК),- шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодекс, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що судом встановлено, що позивач не є біологічним батьком дитини, відповідачка ОСОБА_2 визнала позовні вимоги, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та виключити відомості про батька з актового запису №239 від 25 березня 2016 року про народження ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 114, 122, 126, 129, 134 СК України, ст.ст.13, 81, 82, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору - Білгород-Дністровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька зі свідоцтва про народження дитини - задовольнити.

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за №239 від 25 березня 2016 року, вчиненого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, відомості про батька - ОСОБА_1 , зазначивши відомості про батька - ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного його тексту шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2021 року.

Суддя Шевчук Ю.В.