справа № 691/1069/21
провадження № 2/691/623/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору

на стороні відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служби у справах дітей Городищенської міської ради Черкаської області, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служби у справах дітей Городищенської міської ради Черкаської області, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки Міланії з 24 жовтня 2009 року по 26 березня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_5 не було і двох років, коли батьки припинили спільно проживати. Після розірвання шлюбу батьками, малолітня ОСОБА_5 залишилася проживати разом з матір`ю, де відвідувала дошкільний заклад освіти, а потім Хлистунівську ЗЗСО І-ІІІ ступенів. За період перебування у даних освітніх закладах, ОСОБА_4 одноособово займалася вихованням та матеріальним забезпеченням дитини. ОСОБА_4 жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконував. Не проявляв заінтересованості в подальшій долі своєї дочки Міланії, не цікавився її станом здоров`я, не піклувався про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Всі питання,щодо виховання дитини вирішувалося ОСОБА_4 самостійно без участі та підтримки з боку ОСОБА_4 .. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення ОСОБА_4 від виховання своєї дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що 07 вересня 2021 року зроблено запис до Книги актів цивільного стану за № 343 та видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 , внаслідок чого малолітня дитина ОСОБА_5 залишилася без батьківського піклування. Про дані обставини було повідомлено Службу у справах дітей Городищенської міської ради, службовою особою якої були намагання повідомити батька ОСОБА_5 та її бабу і передати дитину їм на утримання та виховання. Проте баба у телефонному режимі відмовилася від участі у вихованні та утриманні онуки, а батько взагалі не виявив бажання виходити на зв`язок. Після смерті рідної сестри ОСОБА_4 та небажанння батька і родичів по його лінії забрати дитину, наказом № 24 Служби у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради від 06 вересня 2021 року, на підставі поданої ним заяви, Акту обстеження побутових умов його сім`ї, письмової згоди дружини, Акту про згоду ОСОБА_5 , дитину було влаштовано на проживання у його сім`ю. Проживає разом із дружиною в с.Петропавлівка Черкаської області, житлом забезпечений та має офіційний дохід у виді заробітної плати в ТОВ «Черкаси Дніпро Агро». Наразі ОСОБА_5 проживає у його сім`ї, відвідує навчальний заклад у с. Петропавлівка, добре ладить з його дочкою, мешкають в одній кімнаті, разом ходять до школи та проводять вільний від навчання час. Факт ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх обов`язків має місце, оскільки він дійсно ніколи не піклувався про фізичний і духовний розвиток своєї дочки, вона його зовсім не знає і навіть коли повідомили, що його дочка залишилася одна, він ніяким чином не прореагував. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав, що і стало підставою звернутися з позовною заявою в суд.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, участь взяла його представник ОСОБА_1 , яка позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити в повному обсязі, вказавши, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує належні умови її проживання, не проявляє жодного інтересу до неї та ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та розміщення оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Городищенського районного суду Черкаської області, у судові засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, у матеріалах справи наявне пояснення від 01 листопада 2021 року за змістом якого проти задоволення позову не заперечив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Служби у справах дітей Городищенської міської ради Черкаської області Кравченко О.В., позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити виключно в інтересах дітей, остільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків є недопустимим.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації, інформований про розгляд справи, не прибув, подав клопотання від 15 листопада 2021 року за вхідним №ЕП-2738/21 про слухання без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Неявка відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, враховуючи належне повідомлення учасників справи, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, про його обґрунтованість та підстави до задоволення в силу наступного.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції про права дитини, покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським Судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. ст. 150, 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто здійснювати батьківські права, які не можуть суперечити інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, і один із видів відповідальності, передбачений ст. 164 СК України - позбавлення батьківських прав. Пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вказує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками - п. 16 вищенаведеної постанови.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особа, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття.

Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, частина 1 статті 183 СК України.

Із досліджених судом доказів вбачається, що позивач ОСОБА_3 є рідним братом ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (а.с.5). ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03 липня 2020 року №5 (а.с.11). Відповідно до рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 26 березня 2012 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 розірваний, неповнолітню дитину залишено проживати біля матері ОСОБА_4 (а.с.21). ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 (а.с.3). Як вбачається із Наказу про тимчасове влаштування неповнолітньої ОСОБА_5 від 06 вересня 2021 року №24, на підставі заяви ОСОБА_3 , Акту обстеження умов проживання, письмової згоди повнолітніх членів сім`ї, Акту про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім`ї родичів, неповнолютню ОСОБА_5 тимчасово влаштовано у сім`ю рідного дядька ОСОБА_3 (а.с.6), що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 07 вересня 2021 року та Актом про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім`ї родичів або інших осіб, з якими у неї склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) від 06 вересня 2021 року (а.с.8,10). Згідно довідки Хлистунівського закладу дошкільної освіти (дитячий садок) «Промінчик» Городищенської міської ради від 12 жовтня 2021 року №126, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідувала дошкільний заклад, вихованням займалася її мама ОСОБА_4 , приводила і забирала із садочку, спілкувалася із вихователями, цікавилася життям дочки у садочку, брала участь у різноматніх заходах (а.с.9). За час перебування ОСОБА_5 у Хлистунівському закладі дошкільної освіти, батько дитини ОСОБА_4 жодного разу не з`являвся і не цікавився її життям (а.с.9). Відповідно до довідки Хлистунівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Городищенської міської ради Черкаської області від 12 жовтня №115, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчалася у Хлистунівському закладі загальної освіти з першого класу, про її навчання і виховання піклувалася лише мама ОСОБА_4 , батько ОСОБА_4 не брав участі у житті і вихованні дочки (а.с.20). Неповнолітня ОСОБА_5 тимчасово влаштована у сім`ю рідного дядька - позивача у справі ОСОБА_3 (а.с.6) та проживає у будинку, який належить на праві власності його дружині ОСОБА_7 відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу (а.с.12- 13). ОСОБА_7 , згідно заяви від 06 вересня 2021 року надала згоду, як власник житлового будинку на проживання в ньому неповнолітньої ОСОБА_5 (а.с.18). ОСОБА_3 за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» і Петропавлівського старостинського округу виконавчого комітету Городищенської міської ради від 18 жовтня 2021 року №549 (а.с.14,17). Згідно листів Служби у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради від 07 жовтня 2021 року №72 та №71, прийнято рішення звернутися до ОСОБА_4 та Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації щодо вирішення питання влаштування неповнолітньої ОСОБА_5 (а.с.15-16). Відповідно до пояснення ОСОБА_4 від 01 листопада 2021 року, не заперечив щодо проживання дочки ОСОБА_5 у сім`ї її рідного дядька ОСОБА_3 , остільки має намір в нотаріальному порядку відмовитися від батьківських прав на дочку (а.с.29). Крім того, згідно Акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 від 01 листопада 2021 року, комісією Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації, встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 з батьком не проживає, місце для проживання дитини у квартирі батька, не обладнане (а.с.30). З Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 14 грудня 2021 року №1380/01-02-24, вбачається, що на Комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 у відношенні неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки батько жодного з покладених законом обов`язків, не виконує, повністю самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з нею, не займається її вихованням, не цікавиться станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги. Виходячи з наведеного, орган опіки та піклування, керуючись ч.1 ст.164 СК України, враховуючи рішення Комісії, вважає доцільним, виключно в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по причині невиконання ним батьківських обов`язків (а.с.40-41).

Суд, при прийнятті рішення, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей. Як зауважив Європейський Суд з прав людини, у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини та водночас нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими, що і зазначено в п.79 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (заява № 35991/04).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач долею дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає, свої батьківські обов`язки не виконує, матеріально дитині не допомагає. Зі сторони відповідача, доказів на спростування наведеного суду не було надано, що підтверджує відсутність інтересу до дитини, небажання займатися її вихованням та як зазначив у письмовому поясненні має намір відмовитися від батьківських прав на неповнолітню дитину (а.с.29).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує положення статті 182 СК України, позицію сторін та вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Участь батька у вихованні та утриманні дитини до звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів не звільняє від обов`язку утримувати дитину у подальшому.

Оцінивши подані суду докази, суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що є підставою позбавлення батьківських прав та задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., остільки позивач звільнений від сплати судового збору, як особа, яка має право на пільги на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно посвідчення на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій Серії НОМЕР_4 (а.с.7) та судовий збір у розмірі 908,00 грн. з розгляду позовних вимог позивача у справах про стягнення аліментів.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 ; копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03 липня 2020 року №5; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 ; копією Наказу про тимчасове влаштування неповнолітньої ОСОБА_5 від 06 вересня 2021 року №24; копією Акту обстеження умов проживання, письмової згоди повнолітніх членів сім`ї, копією Акту обстеження умов проживання від 07 вересня 2021 року; копією Акту про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім`ї родичів або інших осіб, з якими у неї склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) від 06 вересня 2021 року; копією довідки Хлистунівського закладу дошкільної освіти (дитячий садок) «Промінчик» Городищенської міської ради від 12 жовтня 2021 року №126; копією довідки Хлистунівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Городищенської міської ради Черкаської області від 12 жовтня №115; копією Технічного паспорту на житловий будинок садибного типу; копією заяви ОСОБА_7 від 06 вересня 2021 року; копією характеристик на ОСОБА_3 , виданих ТОВ «Черкаси-Дніпро Агро» і Петропавлівським старостинським округом виконавчого комітету Городищенської міської ради від 18 жовтня 2021 року №549; копіями листів Служби у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради від 07 жовтня 2021 року №72 та №71; копією Акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 від 01 листопада 2021 року; копією пояснення ОСОБА_4 від 01 листопада 2021 року; Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 14 грудня 2021 року №1380/01-02-24.

Керуючись ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 141, 258-259, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 19.05.2009 року, ст. ст. 79,164 - 167, 169, 180,181, 182, 183 СК України, суд,-

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Служби у справах дітей Городищенської міської ради Черкаської області, Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , стосовно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити відповідачу, ОСОБА_4 , що у відповідності до ст.169 СК України, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення підлягає до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп. на користь Держави, отримувач коштів Головне Управління Казначейства у м.Києві /м.Київ/ 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , рахунок отримувача UA0026001, код класифікацій доходів бюджету 22030106.

Копію рішення суду направити позивачу, відповідачу, третій особі, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача для відому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко