Справа № 750/9681/20
Провадження № 2/750/132/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретарів Шилової Ж.О., Левченко А.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Мурзенок К.В., Католика М.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради, Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання наймачем квартири та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

19 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити в якості факту, що має юридичне значення, ту обставину, що вона проживала в якості члена сім`ї наймача житлового приміщення (онуки) разом із ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , до дня смерті останньої.

Обгрунтовано позов тим, що позивач проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20 липня 2020 року заявник звернулася до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради із заявою про переукладання договору найму за вказаною адресою, проте їй було відмовлено, у зв`язку із тим, що вона не належить до членів сім`ї наймача, а факт постійного проживання разом з наймачем і ведення з нею спільного господарства у судовому порядку не встановлено, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Представник відповідача Чернігівської міської ради надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що факт проживання позивача із померлим наймачем однією сім`єю і ведення ними спільного господарства підлягає встановленню у судовому порядку, оскільки відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Щодо позовних вимог про визнання позивача наймачем квартири та зобов`язання вчинити певні дії, представник відповідача вказала, що визнання члена сім`ї наймачем за договором найму в судовому порядку здійснюється в тому випадку, коли наймодавець відмовляє у визнанні наймачем особі, яка є членом сім`ї наймача, про що зазначено в листі Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради № 3-01/С-195 від 06.08.2020, на який посилається позивач. На момент звернення позивача із відповідною заявою до КП «Деснянське» ЧМР ОСОБА_2 не вважалася членом сім`ї померлого наймача ОСОБА_3 , у розумінні частини 2 статті 64 ЖК УРСР, а тому отримана нею відповідь по суті є роз`ясненням, а не відмовою у переоформленні договору найму.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2021.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача Чернігівської міської ради Мурзенок К.В. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимоги позивача про встановлення факту її проживання зі спадкодавцем в якості члена сім`ї наймача у разі доведення такого факту належними доказами. Щодо інших вимог позивача просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що вони заявлені передчасно, адже у разі встановлення факту проживання позивача у якості члена сім`ї є підставою для укладення договору найму. Крім того, вимога про зобов`язання КП «Деснянське» укласти договір найму з позивачем заявлена до неналежного відповідача, адже це питання на даний час не належить до компетенції КП «Деснянське».

Інший представник Чернігівської міської ради Католик М.А. просив відмовити у задоволенні вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на те, що факт проживання позивача зі спадкодавцем у якості члена сім`ї не підтверджений належними доказами. Представник відповідача послався на те, що позивач перпебувала у зареєстрованому шлюбі, а тому вона не могла бути членом сім`ї спадкодавця.

Представник відповідача - Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала право на зайняття квартири АДРЕСА_2 на підставі ордеру № 12921 серії 02 від 21 січня 1970 року (а.с. 13).

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, в зазначену квартиру ОСОБА_3 вселилася разом зі своєю дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с. 14).

25 лютого 1978 року ОСОБА_6 уклала шлюб і змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_9 народилася донька ОСОБА_10 (а.с. 16).

Таким чином, позивач є онукою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 листопада 1979 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 497 із частини вулиці Комуністичної та Попудренко було створено проспект Жовтневої революції. На підставі цього рішення зазначена вище квартира отримала адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 17-20).

22 грудня 1994 року ОСОБА_10 зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де, як пояснив представник позивача у судовому засіданні, вона і проживає на даний момент (за винятком періоду з грудня 2005 року та січня 2006 року).

25 вересня 1999 року ОСОБА_10 уклала шлюб і змінила своє прізвище на « ОСОБА_11 » (а.с. 21).

У 2001 році проспект Жовтневої революції був перейменований на проспект Перемоги, у зв`язку із чим адреса квартири стала: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а/с 22).

Як вбачається з копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради станом на 15.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 до складу сум`ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_2 (онука) та ОСОБА_3 (власник/наймач), яка знята з реєстрації 13.07.2020 у зв`язку зі смертю (а.с. 23).

20 липня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради із заявою про переукладення договору найму вказаної вище квартири на себе (а/с 20).

06 серпня 2020 року Комунальним підприємством «Деснянське» Чернігівської міської ради було надано відповідь № 3-01/С-195 від 06 серпня 2020 року на вказану вище заяву, в якій зазначено, що підприємство не може здійснити переукладення договору найму на квартиру АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_2 , оскільки вона не є членом сім`ї наймача померлої ОСОБА_3 у розумінні частини 2 статті 64 ЖК УРСР, факту постійного проживання разом з наймачем і ведення з нею спільного господарства у судовому порядку не встановлено (а/с 24).

Як вбачається з копії квитанції, доданих до позовної заяви, ОСОБА_2 сплачує комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 (а/с 28-34).

Відповідно до інформації, наданої відділом квартирного обліку та приватизації житлового фонду Чернігівської міської ради (лист № 116/2020/1-10 від 09.09.2020) ОСОБА_12 , була зареєстрована разом з матір`ю ОСОБА_9 та бабусею ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 , з 22.12.1994 по 27.12.2005. З копії паспорта позивача вбачається, що з 05.01.2006 по 26.01.2006 позивач була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 (у серпні дана квартира була приватизована на ОСОБА_13 , 1959 року народження, ОСОБА_14 , 1960 року народження та ОСОБА_15 , 2000 року народження), а з 02.02.2006 і по теперішній час у квартирі АДРЕСА_3 . Перевіркою встановлено, що квартира АДРЕСА_3 неприватизована, відомості про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а/с 26-27,61).

Як вбачається з копії особового рахунку КП «Деснянське» ЧМР, за адресою: АДРЕСА_1 , позивач була зареєстрована із наймачем як «онука». За вказаною адресою також були зареєстровані дочка, онук та правнука ОСОБА_3 , але всі вони були зняті з реєстрації раніше, а саме ОСОБА_9 22.12.2015, ОСОБА_15 04.07.2001, ОСОБА_15 17.03.2016 (а/с 62).

Допитані у судовому засідання свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили той факт, що ОСОБА_2 з 1994 року (за винятком короткого періоду наприкінці 2005 року і початку 2006 року) та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного для них житла, піклувалися один про одного та надавли взаємну допомогу. ОСОБА_2 робила ремонт у квартирі, замінила вікна ще за життя бабусі.

Статтею 379 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. У відповідності до частини 1 статті 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно статті 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Частиною 1 статті 63 ЖК УРСР передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Стаття 65 ЖК УРСР встановлює, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають - рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

В той же час, частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частиною 2 статті 64 ЖК УРСР передбачено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

У судовому засіданні підтверджено, що позивач проживала у якості члена сім`ї наймача житлового приміщення (онуки) разом із ОСОБА_3 у період з 02 лютого 2006 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Доводи представника відповідача про необхідність відмови у задоволенні вимоги позивача, оскільки вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з чоловіком не є обгрунтованими, оскільки перебування у шлюбі з чоловіком не перешкоджає встановленню факту проживання позивача в якості члена сім`ї з її бабусею.

Щодо вимоги позивача про встановлення факту її проживання в якості члена сім`ї наймача з 22 червня 1994 року по день її повторної реєстрації у цій квартирі (02.02.2006), то належних і допустимих доказів на підтвердження такого факту позивачем не надано, а також судом встановлено, що позивач у період з 05.01.2006 по 26.01.2006 була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 . Крім того, встановлення факту проживання позивача в якості члена сім`ї наймача до моменту її повторної реєстрації у квартирі немає юридичного значення і не породжує юридичних наслідків.

Такими чином, суд вважає за можливе задовольнити частково вимогу позивача та встановити факт проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якості члена сім`ї наймача житлового приміщення (онуки) у період з 02 лютого 2006 року по 27 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Щодо позовних вимог про визнання позивача наймачем квартири, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Частиною другою статті 106 ЖК УРСР встановлено, що у разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймача по договору найма наймачем, спір може бути вирішений у судовому порядку.

Листом КП «Деснянське» ЧМР від № 3-01/С-195 від 06 серпня 2020 року позивачу було роз`яснено, що для переукладення договору найму їй необхідно встановити факт постійного проживання разом з наймачем і ведення з нею спільного господарства у судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання позивача наймачем квартири та зобов`язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають, як передчасно заявлені, адже після встановлення факту, що має юридичне значення, позивач має право звернутися до уповноваженого органу з відповідним клопотанням про укладення договору найму.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів; ), Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Академіка Павлова, 13, м. Чернігів; ) про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання наймачем квартири та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якості члена сім`ї наймача житлового приміщення (онуки) у період з 02 лютого 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.02.2021.

Суддя