Справа № 148/1352/19
Провадження №2/148/200/21
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку спільно нажитим майном подружжя,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

В ході розгляду справи від учасників справи надійшла мирова угода та заява про затвердження мирової угоди без участі сторін, згідно якої представник позивача та відповідача просять затвердити мирову угоду від 22.02.2021, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , провадження у справі закрити, судове засідання провести без їх участі.

Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників спсрави, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Проаналізувавши зміст мирової угоди, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у її затвердженні слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

В свою чергу, метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-10418 св 15.

Як вбачається з умов мирової угоди, сторони фактично здійснили між собою поділ спадкового майна, в той час як предметом спору є визнання житлового будинку спільно нажитим майном подружжя.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства, та приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами.

За таких підстав, з урахуванням ст. 207 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні мирової угоди і продовжити судовий розгляд.

Керуючись п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в затвердженні мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку спільно нажитим майном подружжя відмовити.

Продовжити судовий розгляд справи, судове засідання призначити на 08.04.2021 о 09:00 годині.

Копію ухвали направити до відома учасників справи.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: