ПОСТАНОВА

іменем України

07 грудня 2021 року м. Кропивницький

справа № 383/492/21

провадження № 22-ц/4809/1581/21

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , яка діє як законний представник, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,

відповідач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Шевченка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 рокуу складі судді Замши О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулася в суд з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченка» (далі по тексту ПСП «Шевченка») про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі.

В обґрунтування позову вказала, що 09 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та ПСП «Шевченка» було укладено договір оренди землі. Згідно з умовами договору орендна плата визначалася у розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням розміру індексації, строк сплати оренди встановлено до 31 грудня поточного року. 20 травня 2010 року до договору оренди землі було підписано додаткову угоду, якою строк дії договору було продовжено на 10 років та визначено, що договір укладено строком до 20 травня 2020 року, орендна плата вноситься у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки з урахуванням індексації. Інші умови договору залишено у редакції від 09 грудня 2007 року. Позивач вказував, що за період з 2010 року розмір орендної плати змінювався за згодою сторін. Так, у 2015 році розмір орендної плати становив 10000 грн, у 2016 році орендну плату було збільшено до 13000 грн. Зазначав, що у лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до директора ПСП «Шевченка» з вимогою про перегляд розміру орендної плати, оскільки дізнався, що власники сусідніх земельних ділянок отримують більшу орендну плату, однак листом від 27 лютого 2018 року отримав відмову у збільшені орендної плати. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Право на спадщину за заповітом на належну ОСОБА_3 земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2 , яка через законного представника ОСОБА_1 , звернулася до відповідача та вказала, що не бажає продовжувати дію договору оренди землі. Просила повернути земельну ділянку після закінчення строку дії договору та провести розрахунок по виплаті орендної плати. З отриманої відповіді дізналася, що договір оренди землі чинний до 17 грудня 2020 року, а виплата орендної плати буде проведена у визначений договором строк. Також зазначала, що орендну плату за 2018 рік отримала у розмірі 13500 грн, без урахування індексації, наприкінці 2018 року. Орендну плату за 2019 рік отримала у січні 2020 року також без урахування індексації, а за 2020 рік орендна плата відповідачем взагалі не виплачена по день звернення до суду з позовом. Крім цього, незважаючи на вимогу про звільнення земельної ділянки та передачу її власнику, відповідач у 2020 році засіяв ділянку соняшником та після збору урожаю не звільнив її від соняшникових стовбурів.

Станом на 1 травня 2021 року відповідач заборгував ОСОБА_2 , як власнику земельної ділянки, орендну плату за 2020 рік, яку відповідно до умов договору повинен сплатити з урахуванням індексу інфляції, недоплатив розмір орендної плати за 2018, 2019 роки та не сплатив пеню, визначену пунктом 14 договору у розмірі 0,03 % за кожен день прострочення оплати за 2019 рік та 2020 рік. Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 орендну плату за договором оренди землі від 09 грудня 2007 року в розмірі 17467 грн 84 коп згідно з наданим розрахунком заборгованості.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Представник ПСП «Шевченка» адвокат Дмитрух Д.М. направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ,підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник ПСП «Шевченка» Дмитрух Д.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 09 грудня 2007 року між ОСОБА_3 та ПСП «Шевченка» укладено договір оренди, за умовами якого орендарю у користування строком на 7 років передана земельна ділянка площею 6,96 га, яка знаходиться на території Витязівської сільської ради та належить орендодавцю на підставі Державного акту серії КР №077358. Договір зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської районної філії ДП Центр ДЗК 15 січня 2008 року (а.с.7).

20 травня 2010 року між сторонами договору укладено додаткову угоду, за якою сторони продовжили строк дії договору на 10 років, визначили розмір орендної плати - 3% нормативної грошової оцінки та її обчислення з урахуванням інфляції. Договір зареєстрований у Бобринецькому районному відділі Кіровоградської районної філії ДП Центр ДЗК 17 грудня 2008 року за №56 (а.с.8).

02 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся до директора ПСП «Шевченка» з листом-вимогою про перегляд орендної плати за користування земельною ділянкою. У вимозі послався на пункт 13 договору оренди, яким встановлено, що розмір орендної плати переглядається раз у три роки, зокрема. у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством. Розмір орендної плати повинен бути неодноразово переглянутий та збільшений, оскільки належна йому земельна ділянка перебуває в оренді підприємства більше 9 років (а.с.13). ПСП «Шевченка» відмовило у перегляді розміру орендної плати (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 лютого 2019 року ОСОБА_2 успадкувала та набула у власність майно після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 6,9643 га, кадастровий номер :02:00:0475, розташовану на території Витязівської сільської ради Бобринецького району (а.с.11).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що порушення відповідачем належного виконання умов договору щодо розміру та строків виплати орендної плати не доведено.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду у повному обсязі, виходячи з такого.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови (стаття 15 Закону).

За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Частиною першою, другою статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Пунктом 9 договору оренди землі від 09 грудня 2007 року встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації. Орендна плата вноситься у строк до 31.12. поточного року (п.10,11 Договору оренди землі від 09 грудня 2007 року).

Згідно з додатковою угодою до договору від 20 травня 2010 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% нормативно-грошової оцінки з урахуванням індексації.

Відповідно до пункту 14 договору оренди землі від 09 грудня 2007 року у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Встановлено, що ПСП «Шевченка» сплатило орендну плату за 2018 рік ОСОБА_1 у розмірі 13500 грн, що підтверджується копією видаткового касового ордеру та не заперечувалось сторонами.

Однак, орендна плата за 2018 рік, відповідно до умов укладеної додаткової угоди від 20 травня 2010 року, підлягала виплаті у розмірі 3% нормативно-грошової оцінки землі, кадастровий номер :02:00:0475, а саме 5317 грн 33 коп.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем було сплачено орендну плату у розмірі більшому, ніж визначено договором оренди, апеляційний суд приходить до висновку про те, що підстави для стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за 2018 рік відсутні.

Відповідно до копії чеку про поштовий переказ від 13 січня 2020 року ПСП «Шевченка» сплатило ОСОБА_1 орендну плату у розмірі 13500 грн.

Виходячи із зазначених вище підстав вимоги в частині стягнення заборгованості орендної плати з урахуванням індексу інфляції за 2019 рік також не підлягають задоволенню.

Проте, враховуючи ту обставину, що пунктом 11 договору від 09 грудня 2007 року передбачена сплата орендної плати у строк до 31.12, а відповідач у порушення зазначеної умови договору оренди землі сплатив її лише 13.01.2020, тому обґрунтованою є вимога позивача про стягнення пені за 2019 рік у розмірі 0,03% несплаченої суми за кожен день прострочення у розмірі 50 грн 59 коп.

Також встановлено, що за 2020 рік відповідачем орендна плата не була сплачена взагалі, оскільки доказів того, що зазначена сума включала в себе оплату оренди і за наступний 2020 рік стороною відповідача надано не було та умовами договору оренди сплата орендної плати наперед не передбачена, тому, виходячи з нормативно-грошової оцінки орендованої земельної ділянки, кадастровий номер :02:00:0475, яка станом на 13 лютого 2019 року складала 227987,91 грн, апеляційний суд вважає, що підлягає стягненню заборгованість по орендній платі за 2020 рік у розмірі 6839,64 грн (227987,91х3%=6839,64 грн), а також пеня за несвоєчасну виплату орендної за 179 днів прострочення у розмірі 367,28 грн (6839,34х0,03х179=367,28).

Вимоги позивача про стягнення суми індексу інфляції за 2020 рік також підлягають частковому задоволенню у розмірі 629 грн 39 коп (виходячи із розміру орендної плати, який становить 6839,64 грн (6839,64х109,25%=7472,3-6839,64=632,66), оскільки відповідають положенням частини 2 статті 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Обчислення орендної плати з урахуванням індексу інфляції передбачено також п.10 договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин. Зазначене відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з ПСП «Шевченка» на користь ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 09 грудня 2007 року, а саме 50 грн 59 коп пені за несвоєчасну виплату орендної плати за 2019 рік, 6839 грн 64 коп заборгованості по орендній платі за 2020 рік, 632 грн 66 коп суми індексу інфляції за 2020 рік та 367 грн 28 коп пені за несвоєчасну виплату орендної плати за 2020 рік, а всього 7257 грн 51 коп.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог, які було сплачено за подання позовної заяви та апеляційної скарги по справі у загальному розмірі 1024 грн 90 коп.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 29 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченка», (місцезнаходження : Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Кропивницьке, вул. Шевченка, 1, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованість по орендній платі за договором оренди землі від 09 грудня 2007 року, а саме 50 (п`ятдесят) грн 59 коп пені за несвоєчасну виплату орендної плати за 2019 рік, 6839 (шість тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн 64 коп заборгованості по орендній платі за 2020 рік, 629 (шістсот двадцять дев`ять) грн 39 коп суми індексу інфляції за 2020 рік та 367 (триста шістдесят сім) грн 28 коп пені за несвоєчасну виплату орендної плати за 2020 рік, а всього 7257 (сім тисяч двісті п`ятдесят сім) грн 51 коп.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченка», (місцезнаходження : Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Кропивницьке, вул. Шевченка, 1, ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір пропорційно до задоволених вимог за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн 90 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

В.В. Черненко