Ухвала

24 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 308/7186/19

провадження № 61-17636св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Резванової Інни Дмитрівни, Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2 ,

в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 03 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано право власності за заповітом за спадкоємцем ОСОБА_1 , на все належне померлій матері позивачки ОСОБА_3 , майно, яке складається

з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами

по АДРЕСА_1 та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку розміром 0,067 га; земельну ділянку розміром 2,9637 га згідно Витягу НВ-018

від 08 травня 2018 року, з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :10:013:0057; земельну ділянку 0,26 га, що розташована по АДРЕСА_1 ; грошові кошти розташовані на депозитному рахунку в ПАТ «Ощадний банк України», згідно з Договором № 23417606

від 13 листопада 2015 року спадкодавця ОСОБА_3 з банком, а також все інше майно спадкодавця де б воно не було та з чого б воно не складалося,

і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом мала право. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Резванової І. Д., Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2020 року до Верховного Суду,

ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Сідун О. С., посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Заявник в касаційній скарзі посилається на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Крім того, ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Сідун О. С. порушено клопотання про розгляд справи за його участю та повідомленням сторін.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Згідно з частиною п`ятою статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У задоволенні клопотання про розгляд справи за участю сторін, з повідомленням учасників справи слід відмовити, оскільки касаційний суд не знаходить для цього підстав і потреби у дачі пояснень немає.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 279, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна про розгляд справи за його участю та повідомленням сторін відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Резванової Інни Дмитрівни, Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майнопризначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк