Провадження № 2-з/592/19/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Хитров Б.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

В провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

22.02.2021 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій просить забезпечити вищевказаний позов шляхом накладення арешту на автомобіль FIAT NUOVA DOBLO, 2010 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 , № двигуна: НОМЕР_3 , об`єм двигуна: 1368 куб.см., вага: 1370 кг., тип авто: Легковий, кузов: Універсал-В, топливо: Бензин/Газ, адреса реєстрації: м. Суми, власник: ОСОБА_2 .

Як передбачено ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Подаючи письмове клопотання про забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль позивач не зазначив яким чином не вжиття вказаних заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання можливого рішення суду, які його об`єктивні права при цьому можуть бути порушені, які наслідки для колишньої дружини може мати накладання арешту на автомобіль, яким вона користується і право власності на яке він просить визнати за нею. Позивач обмежився лише повідомленням суду, що він сплачує аліменти на трьох дітей, не зазначивши відомостей про можливі порушення їх прав при накладанні арешту на автомобіль, яким користується його колишня дружина.

Перевіривши матеріали справи та враховуючи вищевказане суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б.В. Хитров