Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1087/20
Провадження № 2/553/73/2021
У Х В А Л А

Іменем України

23.02.2021м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Чистик І.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Світалки Володимира Петровича про відвід головуючого судді Чистик І.О. від розгляду цивільної справи за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Світалки Володимира Петровича до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про відновлення залишку коштів на рахунку, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Світалка В.П. до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про відновлення залишку коштів на рахунку, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.

22 лютого 2021 року представником позивача - адвокатом Світалка В.П. подано до суду заяву про відвід головуючому судді Чистик І.О. з викладених в ній підстав (а.с. 215-218).

Вказана заява передана головуючому судді 23 лютого 2021 року.

Відповідно до вимог ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши матеріали справи та поданої заяви про відвід, суд дійшов висновку, що заява про відвід головуючого судді Чистик І.О. є необґрунтованою та не містить обґрунтованого посилання на норми закону, які б були підставою для задоволення відводу.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 3 ст. 36 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також, в цьому рішенні «Білуха проти України» зазначено, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Крім того, суд зазначає що за приписами ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, а передбачає можливість звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Відповідне право на апеляційне оскарження було реалізовано стороною позивача шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову в забезпеченні доказів.

Під час вирішення поданої заяви судом були перевірені всі доводи заявника наведені на обґрунтування заявленого відводу, та встановлено, що будь-яких обґрунтованих підстав для відводу судді, передбачених вимогами ЦПК України, заявником в своїй заяві не наведено.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений відвід головуючому судді Чистик І.О. є необґрунтованим та безпідставним.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У зв`язку з необґрунтованістю заявленого відводу, заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Світалки Володимира Петровича про відвід головуючого судді Чистик І.О. від розгляду цивільної справи за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Світалки Володимира Петровича до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про відновлення залишку коштів на рахунку, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами - передати для вирішення іншому судді Ленінського районного суду м. Полтави, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави І. О. Чистик