Провадження №2-з/193/38/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

16 грудня 2021 року смт.Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Шумська О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

30.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. В заяві вказує, що року, ОСОБА_1 заявлено позов до ОСОБА_3 , про стягнення боргу. Як зазначалося у позовній заяві, 25.02.2020 року відповідачем надано розписку, згідно якої останній взяла у заявника в борг кошти у розмірі 41200,00 гривень. Цільове призначення коштів лікування та оформлення документів. Строк дії договору становив шість місяці, тобто до 01.08.2020 року. Згідно умов договору, відповідач мала станом на 01.08.2020 рік повернути повну суму боргу. Неодноразово заявник звертався до відповідача з вимогами про повернення коштів, проте відповідачка будь-яким чином ухиляється від бесід та зустрічі зі ним. Спочатку, відповідач постійно просила надати їй відстрочку, а потім зовсім перестала виходити на зв`язок. Борг, станом на день подачі позову до суду - не повернуто. Наразі, достовірно відомо та що підтверджується інформаційною довідкою від Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу на праві свідоцтва про право на спадщину належить три земельні ділянки, що знаходиться на території Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Зважаючи на досить велику суму боргу та на тривалість прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань заявник, має обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може розпорядитися вищевказаними земельними ділянками та відчужити їх на користь інших осіб, що в свою чергу ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Заявник просить вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт на земельні ділянку, що знаходиться на території Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_3 , на праві на спадщину за законом від 08.11.2018 року.

Вивчивши подану заяву про забезпечення позову з додатками, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч.1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2).

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову`розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсягпозовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно із вимогами ч. 1ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення позову, інші відомості необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, звертаючись з заявою про забезпечення позову, заявник не надає належних обґрунтувань такого забезпечення. Заявником не мотивовано належним чином необхідність задоволення заяви про забезпечення позову та не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, позивач звернувся до суму із позовом про стягнення з відповідача заборгованості, розмір якої становить 44413,60 грн.

Крім того заявником не надані відомості щодо вартості нерухомого майна, для визначення співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, станом на день звернення до суду з заявою про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, а також співмірність заходів забезпечення позову із вимогою позову з якою заявник має намір звернутись до суду, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються, відтак заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню за наведеного обґрунтування заяви.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючисьст. 153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів згідно з вимогами ст.ст. 351-356 ЦПК України.

Суддя О.В.Шумська