2/465/850/21
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17.02.2021 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді: Ванівський Ю.М.

при секретарі: Кремса Б.Б.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради за участю третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Франківської районної адміністрації Львівської міської про зобов`язання до вчинення дій, яку згодом уточнено, а саме щодо повторного розгляду Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради питання щодо розподілу квартири АДРЕСА_1 на дві окремі.

Позивач зазначає, що у відповідності з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.03.2018р. №116500012 він являється співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Із поданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач 01.08.2018 року за № 3-К-75055/АП-Ш-35 звернувся із заявою до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради із проханням прийняти рішення щодо розподілу квартири АДРЕСА_1 на дві окремі. Листом Франківської районної адміністрацією Львівської міської ради у вирішенні заявленого позивачем питання було відмовлено. Вважає, що відповідачем, незаконно було відмовлено, а відтак його законні права та інтереси порушені, про що він звернувся до суду із відповідною позовною заявою.

В судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує.

В судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Треті особи без самостійних вимог в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.03.2018р. №116500012 позивач являється співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Із поданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач 01.08.2018 року за № 3-К-75055/АП-Ш-35 звернувся із заявою до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради із проханням прийняти рішення щодо розподілу квартири АДРЕСА_1 на дві окремі. Листом Франківської районної адміністрацією Львівської міської ради у вирішенні заявленого позивачем питання було відмовлено.

До звернення долучено правовстановчі документи на квартиру АДРЕСА_1 , проектні пропозиції, розроблені ліцензованим експертом про розподіл квартири, акт обстеження ЛКП «Навколо базару» про технічну можливість розподілу квартири. Вказані документи підтверджують технічну можливість розподілу квартири АДРЕСА_1 , а тому підмова Франківської районної адміністрації Львівської міської ради є безпідставною.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси.

З положень вказаних вище статей Законів випливає право позивача пред`явити позовні вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача суб`єкта владних повноважень повністю або окремих його положень.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.11.2016р. №977 «Про затвердження Положень про районні адміністрації Львівської міської ради та їх структур» затверджено положення (надалі Положення) Про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради.

Пунктом 4.37 Додатку №5 Положення до компетенції Франківської районної адміністрації Львівської міської ради віднесено повноваження присвоєння поштових адрес на об`єкти нерухомого майна у порядку визначеному виконавчим комітетом.

Пунктом 4.47 Додатку №5 Положення до компетенції Франківської районної адміністрації Львівської міської ради віднесено затвердження висновків про розподіл ідеальних та реальних долей жилих приміщень і господарських будівель, будинків та будинковолодінь.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах, а тому вимоги, викладені у викладені у позовній заяві про зобов`язання до вчинення дій, а саме щодо повторного розгляду Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради питання щодо розподілу квартири АДРЕСА_1 на дві окремі підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,223,247,263,265,280,354, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в с т а н о в и в :

Позовну заяву задовольнити.

Зобов`язати Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради повторно розглянути питання щодо розподілу квартири АДРЕСА_1 на дві окремі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ванівський Ю.М.