ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

18 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 645/2804/16

провадження №22-ц/818/136/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач за основним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

відповідач основним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року в складі судді Шарко О.П.,

у с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, після уточнення якого 14.12.2017 року (т.1 а.с. 137 140) просила встановити порядок користування земельною ділянкою, на якій знаходяться житловий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 за варіантом №1 висновку №9312 від 29.09.2017 р. Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса, а саме: на 54/100 частин ОСОБА_1 надається в користування земельна ділянка площею 276,5 кв.м, на 46/100 частин ОСОБА_2 надається в користування земельна ділянка площею 235,5 кв.м. Границя порядку користування земельних ділянок співвласників проходить у такій спосіб: на відстані 1,0 м від житлового будинку літ.«А-1» відрізок довжиною 3,9 м; поворот праворуч відрізок довжиною 1,0 м; по лінії розподілу житлового будинку; від кута ганку літ.«аЗ» відрізок під кутом 45 довжиною 1,41 м; поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 3,75 м; поворот ліворуч відрізок довжиною 10,42 м; поворот до тильної сторон, земельної ділянки відрізок довжиною 10,67 м; поворот праворуч відрізок дозхи-ою 10.03 м до кута сараю літ. «Б»; по лінії розділу сараю літ. «Б». Земельні ділянки, що виділені в користування співвласників, не повинні розділятися огорожами, які затемнюють вікна.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом, після зміни предмету якого 06.02.2018 року (т.1 а.с. 150 152) просила зобов`язати ОСОБА_1 : - не чинити їй перешкоди в користуванні спільним майном (господарськими будівлями та спорудами): сараями «Б», «Е», «Ж» і «З»; льохом «Д»; вбиральнею «И», гаражем «К»; навісами «JI» і «М» житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 ; - облаштувати прохід в огорожі №3, 17, 18 для відповідача, за рахунок позивача; - відновити самовільно знесене і перебудоване ОСОБА_1 спільне майно (господарські будівлі і споруди) зазначеного житлового будинку, а саме сараї літ.«3», «Ж»; навіси літ.«Л», «М»; - сарай літ. «К» перебудувати в гараж, згідно їх розмірів і характеристиками у технічному паспорті від 22.09.2005, станом на 18.09.2007.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з відповідною частиною приналежних до нього будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 за варіантом №1 висновку №9312 від 29.09.2017 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса, а саме: на 54/100 частин ОСОБА_1 надається в користування земельна ділянка площею 276,5 кв.м.; на 46/100 частин ОСОБА_2 надається в користування земельна ділянка площею 235,5 кв.м; границя порядку користування земельних ділянок співвласників проходить у такій спосіб: - на відстані 1,0 м від житлового будинку літ.«А-1» відрізок довжиною 3,9 м; - поворот праворуч відрізок довжиною 1,0 м; - по лінії розподілу житлового будинку; -від кута ганку літ.«аЗ» відрізок під кутом 45° довжиною 1,41 м; - поворот до тильної сторони земельної ділянки відрізок довжиною 3,75 м; - поворот ліворуч відрізок довжиною 10 42 м; - поворот до тильної сторон,' земельної ділянки відрізок довжиною 10,67 м; - поворот праворуч відрізок довжиною 10.03 м до кута сараю літ.«Б»; - по лінії розділу сараю літ.«Б». Земельні ділянки, що виділені з користування співвласників, не повинні розділятися огорожами, які затемнюють вікна. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що житловий будинок належить сторонам у справі на праві спільної часткової власності із визначенням часток та встановленням порядку користування цим будинком. Земельна ділянка, що фактично знаходиться у їх спільному користуванні, не поділена та порядок користування нею не визначено. В ході розгляду справи знайшли своє підтвердження обставини, на які посилалася позивач за основним позовом, зустрічні позовні вимоги навпаки не доведені. При цьому суд, керувався вимогами ч. 2 ст. 377 ЦК України, ст.ст. 88, 120 Земельного Кодексу України та установив порядок користування спірною земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні і забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном на підставі висновку судової земельно-технічної експертизи №9312 від 29 вересня 2017 року, складеного судовим експертом Харківського науково дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Осипенко К.О.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені первісного позову ОСОБА_1 відмовити, а її зустрічний позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд безпідставно вважав висновок судової земельно-технічної експертизи № 9312 від 29 вересня 2017 року належним та достовірним доказом, оскільки експерт при проведені експертизи використав неналежну Методику проведення експертизи. Крім цього, суд безпідставно не врахував, що позивачка за основним позовом самовільно знесла частину надвірних будівель, що істотно вплинуло на результати експертизи. Суд помилково застосував до спірних правовідносин вимоги ст.ст. 364,367 ЦК України і не врахував, що відповідно до ч.2 ст.120 ЦК України в разі відчуження будинку до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною земельної ділянки, необхідною для його обслуговування. Тому ОСОБА_1 має дотримуватися того порядку, який існував до покупки нею 56 /100 частин будинку.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заявлено клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

Клопотання мотивовано тим, що провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 645/1552/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 , що є у спільній частковій власності.

На даний час на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова справі проводиться судова комплексна будівельно-технічна та оціночно-будівельна експертиза, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса, перед якою поставлені різні питання, у тому числі «...які варіанти поділу вищевказаного будинку з надвірними будівлями і спорудами можливо визначити відповідно до часток співвласників та вимог нормативно-правових актів з урахуванням облаштування двох окремих квартир».

Вважає, що об`єктивно розглянути справу № 645/2804/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою неможливо до розгляду по суті справи № 645/1552/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши доводи клопотання та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Визнаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що такі підстави для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (пункт 5 частини першої статті 253 ЦПК України).

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України №6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову за зустрічним позовом ОСОБА_2 є усунення перешкод в користуванні позивачем приналежних до житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , надвірними будівлями та спорудами: сараї «Б», «З», «Е», «Ж»,; льох «Д»; вбиральня «И», гараж «К»; навісом «Л» та «М», зливною ямою 10 та зобов`язання ОСОБА_1 знести огорожу, яка знаходиться на земельній ділянці та перешкоджає доступу позивача до вказаних господарських споруд.

При цьому, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач за зустрічним позовом посилається, що вказане майно належить на праві спільної власності сторонам та вона позбавлена можливості користуватись своїм майном 46/100 часткою у праві власності.

Право власності на спірний житловий будинок ОСОБА_2 набула в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З договору купівлі-продажу від 04.05.1992 року за цім договором в постійне користування ОСОБА_4 в будинку літ. А-1 перешли такі приміщення: 1-2 - кухня р. 7,2м2; 1-3 - коридор р.4,2м2; 1-4-жила кімната р. 7,5м2; 1-5 - жила кімната р.13,5м2; 1-6- жила кімната р.12,5м2; 1-7- вбиральня р.0,9м2;1-8 - ванна р.2.4м2; І-тамбур р.2,4м2; вбиральня літ. Г, огорожа № 1, 2, сарай літ. Е.

За первісним позовом ОСОБА_1 просить визначити порядок користування земельною ділянкою з відповідною частиною приналежних до нього будівель та споруд з урахуванням її частки у розмірі 54/100 частин.

Право власності на 54/100 частин спірного житлового будинку ОСОБА_1 набула на підставі договору купівлі-продажу укладеного 16 жовтня 2007 року з ОСОБА_6 , яка в свою чергу набула право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 .

З інвентаризаційної справи вбачається, що ОСОБА_7 на праві власності належало 54/100 житлового будинку згідно договору купівлі-продажу від 02.07.1992. За цим договором в постійне користування ОСОБА_7 в будинку літ. А-1 переходять такі приміщення: ІІІ- тамбур р. 2,6 м2; ІІ-коридор р. 3,7 м2; 2-3-кухняр. 5, 1 м2; 2-4 жила кімната р. 16,9 м2; 1-6 жила кімната р. 9,4 м2; 2-2 коридор р.7,1 м2;, сарай літ. Б, льох літ. Д, сараї літ. Ж, З, вбиральня літ. И, огорожа №3, № 4.

Згідно висновку № 291/7 судової земельно-технічної експертизи (повторної) визначено порядок користування земельною ділянкою з урахуванням порядку користування земельної ділянки, що склався, без врахування розмірів частки ОСОБА_2 встановленої рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 207 року.

Таким чином, рішення у справі № 645/1552/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі житлового будинку має суттєве значення для вирішення спору та може вплинути на результати перегляду справи № 645/2804/16 з приводу права користування надвірними приміщеннями та усунення перешкод у праві користування.

З огляду на вищевикладене клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі № 645/2804/16 є обгрнутованим і підлягає задоволенню.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 252 цього кодексу , - до набрання законної сили судовим рішення, від якого залежить вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до набрання законої сили судовим рішенням у цивільній справі № 645/1552/19.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна