Справа № 473/3130/20
РІШЕННЯ

іменем України

"19" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Радєвій Н.В.

за участю відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвокати Дранік О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину

в с т а н о в и в

15.09.2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позову позивач вказує, що в період з 20.07.2006 року по 02 листопада 2018 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . За судовим наказом Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.11.2018 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивач вказує, що їх спільна дитина є інвалідом, хворіє на ювенальний ревматоїдний артрит, суглобова форма, поліартикулярний варіант, зміни в суглобах 1 стадії. У зв`язку з чим періодично проходить обстеження та лікування, їй призначаються дороговартісні медикаменти.

До березня 2020 року відповідач надавав додаткову допомогу на лікування дитини, але з березня 2020 року припинив її надавати.

У зв`язку із наведеним позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідача 6752,15 грн., тобто половину суми, витраченої на лікування дитини.

Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

08 жовтня 2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що до квітня 2020 року він надавав фінансову допомогу на лікування доньки. Також зазначив, що відповідно до чеків, які були надані позивачем, придбавалися медичні препарати, які не призначалися лікарями. Також просив врахувати його матеріальне становище, яке на сьогоднішній день не дає йому можливості сплачувати додаткові витрати на лікування дитини, в той же час, як позивачка працює та отримує заробітну плату, а також аліменти, які він сплачує на утримання доньки.

12 жовтня 2020 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, просила стягнути додаткові витрати з відповідача в розмірі 9015,34 грн.

11 січня 2021 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних, в якій вона просила стягнути з відповідача 7502,95 додаткових витрат на лікування дочки.

В судове засідання від позивача та її представника надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, вважали, що вказані витрати не доведені позивачем належними та допустимими доказами, також просили врахувати матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я.

Вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 жовтня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано. Рішення набрало законної сили 02.11.2018 року.

На підставі судового наказу, що був виданий Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області від 14.11.2018 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі ј частини його заробітку на користь ОСОБА_2 .

Згідно з консультативного висновку спеціалістів Центральної ЛКК з дитячої інвалідності та виписок із історії хвороби Національної Академії медичних наук України ГУ «Інститут охорони здоров`я дітей та підлітків» з 2016 по 2020 роки ОСОБА_6 є дитиною з інвалідністю та хворіє на ювенільний ревматоїдний артрит, поліартикулярний варіант, серонегативний, активність 1 ступеня, ПФС ІІ ступеня, RO ІІ стадія. Постійно потребує прийому медикаментів, тому числі методжект, а також періодичного медичного обстеження у зв`язку з хворобою.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Верховний суд у справі №756/4947/17-ц (постанова від 12.12.2019 року) , вказав, що вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Суд погоджується, що понесені позивачем витрати на лікування є додатковими витратами на дитину відповідно до ст. 185 СК України, оскільки з огляду на встановлений дитині діагноз, остання потребувала спеціального лікування.

Таким чином, встановивши наявність у позивача, з якою проживає неповнолітня дитина, особливих обставин у додаткових витратах, зумовлених хворобами дочки, суд з урахуванням обставин, що мають істотне значення (рекомендацій лікарів; документального підтвердження виконання позивачем лікарських рекомендацій; матеріального стану позивача та відповідача дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених позивачем додаткових витрат.

Однак, в судовому засіданні було встановлено, не заперечувалося сторонами, що відповідач ОСОБА_1 надавав додаткову допомогу на лікування своєї дитини до березня 2020 року. Тому суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача половину додаткових витрат на лікування, які несла позивачка починаючи з березня 2020 року, а також ті, що були призначені лікарем, а саме чек №6 від 23.07.2020 р. на суму 1829,75 грн., чек №7 від 06.08.2020 р. на суму 1365,80 грн., чек № 8 від 06.08.2020 р. на суму 996,20 грн., рахунок № 531 від 14.07.2020 року на суму 167 грн., чек №1 (а.с.57) від 28.09.2020 р. на суму 1353,50 грн., чек № 6 (а.с. 57) від 22.09.2020 року на суму 480 грн. , рахунок від 18.08.2020 року на суму 1475 грн., посадочний документ від 25.08.2020 року на суму 433,52 грн. Всього на загальну суму 7938,57 грн., а отже до стягнення з відповідача підлягає 3969 грн.29 коп.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

А саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 481 грн. 24 коп. (53% задоволених позовних вимог).

Також відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1007 гривень (53% задоволених позовних вимог), які документально підтверджені .

Керуючись ст.ст.141, 150, 180-182, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76, 77, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований проживаючим за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Вознесенська Миколаївської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована проживаючою за адресою АДРЕСА_1 додаткові витрати, понесені на лікування неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3969 грн.29 коп. грн. та витрати на професійну правничу допомогу 1 007 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 481 грн. 24 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 23 лютого 2021 року.

Суддя М.М. Ротар