Справа № 458/284/18 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 22-ц/811/2635/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук

при секретарі: К.О. Ждан

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати недостовірною інформацію, розповсюджену відносно нього відповідачем у заявах на ім`я генерального директора Обласного комунального спеціалізованого підприємства "Галсільліс" Мельника В.М. від 29.11.2017, на ім`я директора Турківського ДЛГП"Галсільліс" ОСОБА_3 від 14.12.2017 та на ім`я голови Боберківської сільської ради ОСОБА_4 , та зобов`язати відповідача письмово спростувати поширені ним неправдиві відомості у цих заявах у спосіб написання відповідних листів на адресу генерального директора Обласного комунального спеціалізованого підприємства "Галсільліс" ОСОБА_5 , директора Турківського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_3 та голови Боберківської сільської ради ОСОБА_4 ; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він працює на посаді лісника обходу №6 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП "Галсільліс". За роки служби зарекомендував себе з позитивної сторони, не має жодного стягнення, сумлінно відноситься до своїх посадових обов`язків. Однак, не може ефективно виконувати свої посадові обов`язки, оскільки відповідач розповсюджує про нього недостовірну інформацію, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію написанням заяв на ім`я генерального директора Обласного комунального спеціалізованого підприємства "Галсільліс" ОСОБА_5 , директора Турківського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_3 та голови Боберківської сільської ради ОСОБА_4 . У цих заявах відповідач зазначає, що він є хабарником, вирубує ліси і продає їх за гроші, вимагає хабарі, що його треба звільнити з посади. Викладені відповідачем щодо нього факти жодного разу не підтвердились. Він неодноразово робив зауваження відповідачу, щоб припинив розповсюджувати неправдиві відомості щодо нього, однак відповідач продовжує свої протиправні дії по відношенню до нього, що принижує його честь, гідність і ділову репутацію.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду незаконним, та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що посилаючись на практику ЄСПЛ в інших справах, суд прийшов до помилкового висновку, що у правовідносинах, викладених ним у позовній заяві, має місце не розповсюдження недостовірної інформації, а оціночні судження відповідача, які не підлягають доведенню. Однак, суд суперечить сам собі. Так, Європейський суд з прав людини вказує на те, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, які не містять фактичних даних, а критика, оцінка дій, а також висловлювання, що містять фактичні дані, не можуть бути витлумачені як оціночні судження, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів. Суд прийшов до помилкового висновку, що розповсюдження відповідачем у зазначених заявах інформації про те, що: він являється хабарником; працюючи на посаді лісника більш 10 років вирубує ліси і продає їх за гроші; з людьми, які працюють у нього по господарству розраховується лісом; незаконно продає ліс, оцінюючи за пень по 200 грн.; вимагає хабарі аби не штрафувати лісо порушників; незаконно вирубує по 50-60 штук ялинок і вигружає їх на машини; його прикриває інший лісничий, за що отримав від нього не одне порося; у 2016 році відправив своїй дочці у м. Львів камаз лісу, - є оціночними судженнями. Також, написання відповідачем 14.12.2017 року письмової заяви на ім`я як директора Турківського ДЛГП «Галсільліс», в якій ОСОБА_6 виклав неправдиві відомості щодо нього, а саме повідомив, що його треба звільнити з посади лісника, оскільки він вимагає в людей гроші за ліс, торгує лісом, що в подальшому не підтвердилося, є нічим іншим, як наклепом, з метою підриву його ділової репутації, приниження його честі та гідності, а також з метою у такий спосіб створити перед керівництвом лісгоспу негативну думку про нього.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оціночне судження, яке висловлене в образливій формі, тільки тоді не тягне за собою відповідальності, коли воно має під собою достатнє фактичне підґрунтя і не є надмірним з огляду на ситуацію та обставини, за яких відбувалося поширення таких висловлювань (рішення від 07.07.97 року у справі «Обершлік проти Австрії».

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позові вимоги задоволити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_7 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 проти скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе та членів своєї сім`ї та права вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної збором, зберіганням, використанням та поширенням недостовірної інформації.

Конституцією України, а саме ст.34. кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом з тим, відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьблять її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності, честі та недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності, честі та ділової репутації.

Таким чином, позов про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування і заборону розповсюдження недостовірної інформації вправі пред`явити фізична особа відносно якої поширена недостовірна інформації, що порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Відповідно до частини першої статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Положеннями п. 4 ч.2 статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Встановлено, що Позивач ОСОБА_1 з 18.10.2006 працює лісником обходу № 6 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП "Галсільліс", що підтверджено копією наказу Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс" від 18.10.2006 за №105 - К та довідкою Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс"від 14.03.2018 за № 88 (а.с. 11, 12).

Із заяви на ім`я директора "Галсільліс" п.Мельника від 29.11.2017 видно, що до такого звертаються жителі с.Боберка з проханням прийняти міри до лісника ОСОБА_1 та звільнити його з роботи. В заяві зазначається, що лісник ОСОБА_1 працює лісником більше десяти років, пенсіонер, отримує пенсію і зарплату, крім того він займається хабарництвом, вирубує ліси, продає за гроші. Люди в нього працюють по господарству, наприклад: косять сіно, рубають дрова, орють поле, він розраховується лісом, ліс продає, оцінює собі за пень від 200 грн. і більше, залежно від товщини пня. Багато людей в селі не працюють, бо нема де. Треба в селі дров заготовити, він вимагає гроші, а може комусь і потрібно дошки біля хати, бо живуть біля лісу, а грошей не мають, щоб виписати наряд, то він зразу штрафує або вимагає взятку. А ще кожного року вирубує ялинки по 50-60 штук, приїжджають до нього машини готові ялинки забирають. Вже зверталися в Турківський лісгосп з тим же проханням, але ніхто не реагує, тому що Мирон його захищає, значить має за що, не одне порося Біжик йому дав. Минулого року камаз лісу відправив до Львова дочці на хату (а.с. 14).

Як видно із супровідного листа на ім`я директора Турківського ДЛГП "Галсільліс" від 11.12.2017 за №659, від генерального директора В.М. Мельник, такому було надіслано для розгляду та реагування звернення жителів с.Боберка Турківського району Львівської області щодо діяльності лісника ОСОБА_1 , у зв`язку з цим рекомендовано провести контрольну ревізію лісового обходу на предмет виявлення незаконних рубок, котрий знаходиться під охороною лісника Біжика В.А. (а.с. 14 зворот).

Із заяви на ім`я сільського голови ОСОБА_4 видно, що до такого звертаються жителі с.Боберка, де зазначають, що лісник ОСОБА_1 працює більше як десять років лісником. Люди звертаються до нього заготовити дрова, він вимагає взятки, або відпрацювати на полі, чи по господарству. Він собі в людей дозволяє вимагати гроші, а сам ліс продає, як кому хоче. Ближче до нового року нарубує ялинок, приїжджають до нього машини і забирають (а.с. 16).

До таких колективних заяв долучався письмовий перелік осіб, які підписували такі заяви, серед яких був і відповідач ОСОБА_2 .

14.12.2017 ОСОБА_2 звернувся із заявою на ім`я директора Турківського ДЛГП "Галсільліс" про те, що в присутності секретаря Боберківської сільської ради і в присутності юриста підтверджує свої підписи. Просить звернути увагу на це звернення та звільнити лісника ОСОБА_1 з посади. В селі його ніхто не підтримує, тому що за ліс він вимагає гроші. Лісом торгує, продає як кому хоче, навіть люди на нього працюють по господарству, в лісі зроблено багато пнів, що він тим собі сам завідує (а.с. 21).

У відповідь на лист генерального директора ОКС ЛГП "Галсільліс" В.М. Мельник від 15.12.2017 №363, Турківський ДЛГП "Галсільліс" повідомлено, що згідно наказу по підприємству №94-В від 11.12.2017 було проведено раптову ревізію обходу №2 Надсянського лісництва. Під час проведення ревізії незаконної рубки лісу не виявлено. Також в даному повідомленні зазначено, що частина осіб, підписи яких присутні в листі - скарзі, відмовились надавати будь-які письмові пояснення, заявили, що вони поставили свої підписи тільки для кількості і що про самовільні порубки лісу на обході вищевказаного лісника їм нічого не відомо. На запитання, чим не задовольняє їх лісник, відповідали, що вони його не хочуть бачити як лісника, бо лісник ОСОБА_1 не дає нікому взяти дрова. Однак, підписанти заяви підтвердили, що жоден із скаржників не звертався на ім`я директора Турківського ДЛГП "Галсільліс" про виписку дров для опалення осель, чи матеріального лісу для ремонту господарських споруд. (а.с. 17-18).

Листом Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Галсільліс" від 18.12.2017 №674 на ім`я сільського голови с.Боберка Турківського району Львівської області ОСОБА_4 , відповідно до листа Турківського ДЛГП "Галсільліс" від 15.12.2017 №363 спеціалістами лісгоспу було проведено раптову ревізію лісового обходу №1 Надсянського лісництва, котрий знаходиться під охороною лісника ОСОБА_1 . В результаті ревізії незаконних рубок деревини виявлено не було (а.с. 26).

З характеристики на лісника обходу №6 Надсянського лісництва ОСОБА_1 , виданої директором Турківського ДЛГП "Галсільліс" видно, що за час роботи на даній посаді виявив себе старанним працівником, який сумлінно відноситься до своїх службових обов`язків, старанно виконує всі завдання, поставлені перед ним керівництвом лісництва та підприємства в цілому, які спрямовані на покращення охорони лісу від самовільних рубок, догляду за лісом і лісокультурами. Користується належним авторитетом та повагою серед працівників лісництва. За час роботи до адміністративної відповідальності не притягувався.

З відповіді сільського голови Боберківської сільської ради за 3 59/02-19 від 30.05.2018 видно, що ОСОБА_2 та група громадян в кількості 17 осіб звернулись на сесію Боберківської сільської ради з заявою на лісника Турківського ДЛГП Галсільліс ОСОБА_1 про зловживання ним службовим становищем у власних цілях, а саме самовільна вирубка лісу. Дане питання обговорювалась на сесії сільської ради в січні місяці 2018, всі депутити погодились з тим, що є зловживання зі сторони лісника ОСОБА_1 і рекомендували заявнику звернутись до правоохоронних органів (а.с. 53).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що дані заяви були направлені компетентним органам колективно за підписами жителів села, зокрема і відповідачем, та не мали на меті поширення неправдивої інформації про позивача. Оцінюючи поширену інформацію відповідачем через призму понять «факти чи оціночні судження», суд дійшов висновку, що така є суб`єктивною думкою відповідача, висловленою в образливій для позивача формі, зокрема з урахуванням їх конфліктних та особистих неприязних відносин. Викладення такої інформації, зокрема про те, що позивач вимагає хабарі за вирубані ліси та, щоб не штрафувати лісопорушників, оцінюючи собі за пень по 200 грн. і більше, в залежності від товщини пня, вимагає гроші за заготівлю дров, вирубує ялинки по 50-60 шт. та відгружає їх на машини, що в лісі зроблено багато пнів, виходячи з її мовленевого наповнення, способу викладення, не може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані, які можна спростувати. Така інформація викладена у формі оцінки відповідачем певних дій позивача як лісника, тобто особи яка займає певне відповідальне становище в силу своїх посадових обов`язків, і є способом реалізації права на свободу висловлення своєї думки, громадянської позиції. При цьому, суд не вважав, що такі висловлювання є перебільшеними, а отже такими, що потребують спростування, оскільки за конкретних обставин справи не встановлено будь-якого фактичного підґрунтя для можливості його оспорення, з урахуванням відсутності конкретних відомостей про такі дії позивача.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погоджується не повністю.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз.3 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділову репутацію фізичної і юридичної особи" від 27.02.2009 р. №1, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (475/97-ВР).

З урахуванням поданих письмових доказів, сторони не заперечили, що відповідач є ініціатором написання колективних заяв на ім`я генерального директора Обласного комунального спеціалізованого підприємства "Галсільліс" ОСОБА_5 від 29.11.2017, на ім`я директора Турківського ДЛГП"Галсільліс" ОСОБА_3 від 14.12.2017 та на ім`я голови Боберківської сільської ради ОСОБА_4 , у якій, на думку позивача, було поширено недостовірну інформацію щодо нього, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

По зазначених заявах компетентними органами проводилися перевірки діяльності позивача на посаді лісника обходу № 6 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП "Галсільліс", зокрема було проведено раптову ревізію обходу №2 Надсянського лісництва, за який позивач несе матеріальну відповідальність, згідно посадових обов`язків, як лісник.

Під час проведення ревізії незаконної вирубки лісу не виявлено. Також, Державною екологічною інспекцією у Львівської області було розглянуто заяву жителів с.Боберка Турківського району Львівської області на предмет виявлення незаконних рубок лісу в обході № 2 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП "Галсільліс", який охороняє лісник ОСОБА_1 . У результаті проведеної перевірки, шляхом порівняння діаметрів зрізаних пнів зафіксованих лісовою охороною та зафіксованих в польовій переліковій відомості від 25.04.2018 встановлено, що під час проведення даної перевірки в кварталі 50 виявлено незаконно зрізане одне сироростуче дерево породи "Смерека" діаметром пня 29 см., в кварталі 49, три вивернуті дерева породи "Смерека", в кварталі 51 одне дерево породи "Ялиця". Розмір шкоди становить 13579,00 грн. Матеріали перевірки скеровано в Турківське відділення поліції. (а.с. 51). Як видно з оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000192 від 10.05.2018 за ознаками ст.246 КК України, 10.05.2018 в Турківський ВП надійшли матеріали з Державної екологічної інспекції у Львівській області, по факту позапланової перевірки в Турківському ДЛГП "Галсільліс", де в обході № 2 Надсянського лісництва виявлено самовільну рубку п`ять дерев різних порід, чим заподіяно шкоду в сумі 13579,00 грн. та по даному факту 10.05.2018 внесено відомості до ЄРДР. Постановою ст. слідчого СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області М.Рогач було винесено постанову про закриття кримінального провадження від 11.01.2021, згідно якої кримінальне провадження №0000192 від 10.05.2018 за ознаками ст.246 КК України - закрито на підставі аб.14 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Вказане кримінальне провадження було порушене по факту, підозра пред`явлена нікому не була, а отже і не доведено причетності позивача до таких дій.

Конституція України передбачає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право на повагу до його гідності.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Основний закон держави, гарантують кожному право на захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Найпоширенішим і водночас найдієвішим способом захисту честі, гідності та ділової репутації є судовий.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативною

інформацією, поширеною про особу слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про

інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій,

сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені щодо неї, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи.

Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій

чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову

репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду.

При визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 , такий вважав, що поширена щодо нього інформація є недостовірною та такою, що порочить його честь, гідність і ділову репутацію, та просив спростувати цю інформацію у спосіб, у який вона була поширена.

Враховуючи зміст заяв, у яких щодо позивача була поширена зазначена інформація, яка в подальшому не підтвердилася неодноразовими перевірками, враховуючи те, що позивач не є ні громадським діячем, ні публічною особою, щодо яких межа допустимої критики є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, колегія суддів приходить до висновку, що щодо позивача було поширено інформацію, що є недостовірною, порочить його честь, гідність та ділову репутацію.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання інформації, розповсюдженої відносно нього у заявах на ім`я генерального директора Обласного комунального спеціалізованого підприємства "Галсільліс" ОСОБА_5 від 29.11.2017, на ім`я директора Турківського ДЛГП"Галсільліс" ОСОБА_3 від 14.12.2017 та на ім`я голови Боберківської сільської ради ОСОБА_4 , а саме, що він являється хабарником; працюючи на посаді лісника більш 10 років вирубує ліси і продає їх за гроші; з людьми, які працюють у нього по господарству розраховується лісом; незаконно продає ліс, оцінюючи за пень по 200 грн.; вимагає хабарі, щоб не штрафувати лісопорушників; незаконно вирубує по 50-60 штук ялинок і вигружає їх на машини; його прикриває інший лісничий, за що отримав від нього не одне порося; у 2016 році відправив своїй дочці у м. Львів камаз лісу, - недостовірною,є підставними та підлягають до задоволення.

Разом з тим, зважаючи на спосіб поширення недостовірної інформації та суб`єкта поширення такої інформації, не підлягають до задоволення, на думку колегії суддів, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача письмово спростувати поширені неправдиві відомості у цих заявах, шляхом написання відповідних листів на адресу генерального директора Обласного комунального спеціалізованого підприємства "Галсільліс" Мельника В.М., директора Турківського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_3 та голови Боберківської сільської ради Копанишина М.П., а також позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

З наведених мотивів, рішення суду слід скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати недостовірною інформацію, розповсюдженої відносно ОСОБА_1 у заявах на ім`я генерального директора Обласного комунального спеціалізованого підприємства "Галсільліс" ОСОБА_5 від 29.11.2017, на ім`я директора Турківського ДЛГП"Галсільліс" ОСОБА_3 від 14.12.2017 та на ім`я голови Боберківської сільської ради ОСОБА_4 , а саме, «…що він являється хабарником; працюючи на посаді лісника більш 10 років вирубує ліси і продає їх за гроші; з людьми, які працюють у нього по господарству розраховується лісом; незаконно продає ліс, оцінюючи за пень по 200 грн.; вимагає хабарі, щоб не штрафувати лісопорушників; незаконно вирубує по 50-60 штук ялинок і вигружає їх на машини; його прикриває інший лісничий, за що отримав від нього не одне порося; у 2016 році відправив своїй дочці у м. Львів камаз лісу».

В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 08 червня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації задоволити частково.

Визнати недостовірною інформацію, розповсюдженої відносно ОСОБА_1 у заявах на ім`я генерального директора Обласного комунального спеціалізованого підприємства "Галсільліс" Мельника В.М. від 29.11.2017, на ім`я директора Турківського ДЛГП"Галсільліс" ОСОБА_3 від 14.12.2017 та на ім`я голови Боберківської сільської ради ОСОБА_4 , а саме, що «…він являється хабарником; працюючи на посаді лісника більш 10 років вирубує ліси і продає їх за гроші; з людьми, які працюють у нього по господарству розраховується лісом; незаконно продає ліс, оцінюючи за пень по 200 грн.; вимагає хабарі, щоб не штрафувати лісопорушників; незаконно вирубує по 50-60 штук ялинок і вигружає їх на машини; його прикриває інший лісничий, за що отримав від нього не одне порося; у 2016 році відправив своїй дочці у м. Львів камаз лісу».

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2021 року.

Головуючий: Н. П. Крайник

Судді: О. М. Ванівський

О. Я. Мельничук