Справа № 279/5361/21
Провадження № 2/279/2019/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Подвисоцькою Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/5361/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Коростенської міської громади Житомирської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом. Згідно проектно-технічної документації землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності реформованого КСП ім. Петровського Щорсівської (Білошицівської)сільської ради Коростенського району Житомирської області гр. ОСОБА_2 включено до додаткових списків громадян на земельну частку (пай), які були пропущені при паюванні земель. Однак, спадкодавцем за життя не було отримано сертифікат та державний акт на право власності на земельну ділянку.

Спадщину після смерті матері вона фактично прийняла, однак, їй було відмовлено у видачі свідлоцтва про право на спадщину так як відсутні документи, що посвідчують право власності на земельну частку (пай).

Просить визнати за нею право на завершення приватизації на земельну частку (пай) реформованого КСП ім.Петровського Щорсівської (Білошицівської) сільської ради Коростенського району Житомирської області. також просить стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

Позивач позов підтримала в повному обсязі та просив його задовольнити, подавши письмову заяву.

Представник відповідача не прибув, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечнь щодо позову не подав.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мтаи позивача, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом.

Згідно проектно-технічної документації землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності реформованого КСП ім. Петровського Щорсівської (Білошицівської) сільської ради Коростенського району Житомирської області гр. ОСОБА_2 включено до додаткових списків громадян на земельну частку (пай), які були пропущені при паюванні земель.

Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Після смерті матері позивач фактично прийняла спадщину за законом, що стверджується даними довідки Ушомирської сільської ради від 06.08.2019 року. Іншими особами спадщина не прийнята.

Спір у справі виник внаслідок того, що нотаріус відмовив спадкоємцю оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, приватизацію якої не встиг провести спадкодавець.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

За вимогами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Спір у справі виник внаслідок того, що нотаріус відмовив спадкоємцю оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), приватизацію якої не встиг провести спадкодавець.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті матері, то вважається, що позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_2 .

Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

За вказаних обставин позовні вимоги в частині визнання права на завершення приватизації підлягають задоволенню.

При цьому, відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим суд враховує, що відповідач - Територіальної громади в особі Коростенської міської громади Житомирської області, не вчиняв жодних дій, які б призвели до порушення прав позивача і які, як наслідок, призвели до звернення останньої до суду з позовом.

Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1225 ЦК України, ст. ст. 81, 125 ЗК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати в порядку спрадкування за законом право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на завершення приватизації земельної частки (паю) реформованого КСП ім.Петровського Щорсівської (Білошицівської) сільської ради Коростенського району Житомирської області, на яке мала право ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до додаткових списків громадян на земельну частку (пай), які були пропущені при паюванні земель.

В задоволенні решти частин позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач територіальна громада в особі Коростенської міської ради Житомирської області, місце знаходження: 11501, м.Коростень, вул.Грушевського, 22, Житомирська обл., .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом