Справа №: 398/935/21
провадження №: 2-н/398/465/21
УХВАЛА

Іменем України

"23" лютого 2021 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Коліуш Г.В., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Теплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отриману теплову енергію, трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2021 року КП «Теплокомуненерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отриману теплову енергію в розмірі 15 967,03 грн., 3% річних 537,93 грн., інфляційних втрат 980,72 грн., та витрат по сплаті судового збору в розмірі 227,00 грн.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу та розрахунку заборгованості, доданого до заяви, вбачається, що заборгованість за теплову енергію в розмірі 15967,03 грн. нарахована за період з січня 2018 року по січень 2021 року. При цьому, згідно з розрахунком у ОСОБА_1 станом на 01.01.2018 року існує заборгованість в сумі 735,22 грн, яку стягувачем включено в загальну заборгованість за теплову енергію. В заяві про видачу судового наказу зазначено, що відповідно до п.3.1 договору №02158 від 20.10.2006 року, укладеного між КП "Теплокомуненерго" та ОСОБА_1 розрахунковим періодом є календарний місяць, термін внесення платежів - не пізніше ніж 15 число наступного за розрахунковим місяцем. Таким чином, строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за січень 2018 року сплив 16.02.2021 року, проте заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості 22.02.2021 року, тобто за межами строків позовної давності.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, з заяви та доданих документів, вбачається, що заявник просить суд стягнути з боржника заборгованість, яка виникла понад три роки до дати звернення до суду з цією заявою, тобто з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою КП «Теплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись стст. 165, 166, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству «Теплокомуненерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отриману теплову енергію, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Коліуш Г.В.