Провадження № 2-н/756/821/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., перевіривши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулось до Оболонського районного суду м. Києва про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, які складаються з заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 3428,08 грн., 3% річних та інфляційну складову боргу в розмірі 1143,21 грн. та судові витрати.

Дослідивши матеріали заяви та додатки до неї, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до змісту п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно обсягу заявлених вимог та розрахунку суми заборгованості за спожиту електричну енергію, наданого заявником, заборгованість, яку просить заявник стягнути, виникла за період з 01.01.2019 року по 30.09.2021 року. Проте, як вбачається з даного розрахунку, станом на жовтень 2018 року існувала заборгованість в розмірі 4 730,64 грн., яка сумується та врахована в поточну заборгованість, яку просить заявник стягнути у поданій заяві, що перевищує трирічну позовну давність, встановлену законом.

Оскільки з наданих заявником документів вбачається, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, то суддя приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 162, 165-167, 258-261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Ткач