Ухвала

17 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 453/424/20

провадження № 61-18175 ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу Міністерства оборони України в особі Головного управління майна та ресурсів на постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», Міністерства оборони України в особі Головного управління майна та ресурсів, державного підприємства «Сколівський військовий лісгосп» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання перевести на іншу роботу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду 08 листопада 2021 року Міністерство оборони України в особі Головного управління майна та ресурсів подало касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 рокуз пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.

Заявник просив поновити строк на подання касаційної скарги посилаючись на те, що у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови. Повний текст постанови Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року заявником отримано 11 жовтня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2021 року вказані причини пропуску строку на оскарження визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати належні докази, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копії судового рішення, або навести інші підстави з відповідними доказами. Надати докази сплати судового збору, оскільки у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

У грудні 2021 року заявник направив до суду уточнену редакцію касаційної скарги, у якій повторно просив поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, та додав докази сплати судового збору.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, вступна та резолютивна частина якої проголошена 13 травня 2021 року, він отримав 11 жовтня 2021 року. Оскільки касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, заявник заявляє про своє право на поновлення строку на касаційне оскарження. Також вказує, що не отримав інформації про те, чи надсилав апеляційний суд Міністерству оборони України копію оскаржуваної постанови від 13 травня 2021 року, хоча направив такий запит до суду першої інстанції 18 листопада 2021 року.

Оцінюючи наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що єдиною умовою поновлення пропущеного процесуального строку, в тому числі і строку на апеляційне оскарження, є визнання причин пропуску такого строку поважними. При цьому, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Нормами статті 4 цього Закону передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, який згідно з статтею 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» є загальнодоступним і суди можуть ним користуватися,постанова Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року ухвалена за участі представника Міністерства оборони УкраїниСмілка В. І., повний текст складений 17 травня 2021 року та оприлюднений 20 травня 2021 року.

На цю постанову 16 червня 2021 року до Верховного Суду Міністерство оборони України подало касаційну скаргу, яку ухвалою від 31 серпня 2021 року було повернуто у зв`язку із несплатою судового збору. У касаційній скарзі заявник вказував, що повний текст оскаржуваної постанови було складено 17 травня 2021 року, тому касаційна скарга подана у тридцятиденний строк з дня складення повного тексту постанови.

Таким чином,Міністерство оборони України було обізнано про зміст і мотиви ухвалення оскаржуваної постанови і мало можливість подати мотивовану касаційну скаргу станом на 16 червня 2021 року.

Отже, безпідставними є посилання заявника на те, що отримання оскаржуваного рішення лише 11 жовтня 2021 року перешкодило вчасно подати касаційну скаргу.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Всупереч вимогам ухвали Верховного Суду від 12 листопада 2021 року, Міністерство оборони України не надало докази про те, що недотримання строку на касаційне оскарження було зумовлено діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, зокрема, ненаправленням належним чином у передбачений законом спосіб оскаржуваної постанови від 13 травня 2021 року.

Сам по собі факт отримання заявником оскаржуваної постанови після спливу 5 місяців з дня її виготовлення та оприлюднення, за відсутності даних про недотримання апеляційним судом вимог процесуального закону щодо порядку видачі і направлення копії оскаржуваного судового рішення не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки не свідчить про об`єктивні перешкоди подати касаційну скаргу у передбачений законом строк.

Інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження в клопотанні не зазначено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа

Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Верховний Суд вважає, що заявником не наведено належних підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою та не надано належних доказів на підтвердження обставин неможливості звернення з касаційною скаргою у строк визначений статтею 390 ЦПК України, тому суд визнає наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 рокунеповажними.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційнеоскарження, визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Положення аналогічного змісту містить також частина третя статті 393 ЦПК України.

Оскільки, зазначені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року є неповажними, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України в особі Головного управління майна та ресурсів на постанову Львівського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», Міністерства оборони України в особі Головного управління майна та ресурсів, державного підприємства «Сколівський військовий лісгосп» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання перевести на іншу роботу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара