Справа №345/4798/21
Провадження № 2/345/1400/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2021 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_3 .На час смерті їй належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по

АДРЕСА_1 На випадок смерті ОСОБА_3 склала заповіт, яким яким заповіла все належне їй на час смерті майно та майнові права ОСОБА_1 .

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, однак листом від 09.02.2017 приватний нотаріус Черепій ТМ. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендувала звернутися до суду. ОСОБА_1 зазначив у позовній заяві, що йому незрозуміла дана відмова, а нотаріус відмовляється роз`яснити її.

Позивач вказує, що належним чином прийняв спадщину після смерті матері, іншим чином оформити свої спадкові права не може, а тому просять суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду заву про розгляд справи в його відсутності, зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).

На час смерті їй належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 17.09.1997 (а.с. 9).

З довідки № 00288, видної ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що ОСОБА_3 зареєструвала право власності на дане нерухоме майно в ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» 20.05.1999. Станом на 13.07.2016 до складу домоволодіння входили: житловий будинок (літера А), сарай (літера Б), сарай (літера В), убиральня (літера Г), гараж (літера Д), колонка (№1), ворота (№2), огорожа (№3). Переходів права власності на даний об`єкт не реєструвалося (а.с. 10).

Згідно даних, що містяться в технічному паспорті (а.с. 15-19) дане домоволодіння складається з житлового будинку (літера А), сараю (літера Б), сараю (літера В), убиральні (літера Г), гаражу (літера Д), колонки (№1), воріт (№2), огорожі (№3).

На випадок смерті спадкодавець залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Калуської міської нотаріальної контори Гошовською С.В. 16.11.2004, зареєстрованим в реєстрі за № 659, яким заповіла ОСОБА_1 всі належні їй майнові права, а також все майно, що буде належати їй на час смерті (а.с. 12).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського міського нотаріального округу Черепій Т.М із заявою про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Листом № 7/01-16 від 09.02.2017 нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки згідно наданих документів гараж (літера Д) є самочинно збудованим (а.с. 22).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів належності спадкодавцю спадкового майна.

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

ОСОБА_3 призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_1 , заповіт не змінювався та не відмінявся.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України позивач прийняв спадщину, так як звернувся у шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 , син спадкодавця, претензій до спадкового майна не має.

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , інших спадкоємців, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст.1241 ЦК України, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину домоволодіння з господарськими будівлями, що розташоване по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку (літера А), сараю (літера Б), сараю (літера В), убиральні (літера Г), гаражу (літера Д), колонки (№1), воріт (№2), огорожі (№3).

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий