Ухвала

12 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 759/7560/19

провадження № 61-1659ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосвіт ЛТД» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосвіт ЛТД», Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Автосвіт ЛТД», Товариства з додатковою відповідальністю (далі - ТДВ) «Страхове товариство «Домінанта», Моторного (транспортного) страхового бюро України з позовом про відшкодування майнової шкоди у розмірі 109 468,36 грн та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнено з ТОВ «Автосвіт ЛТД» на користь ОСОБА_1 109 468,36 грн у відшкодування майнової шкоди, 1 554,40 грн - судових витрат, 1 009 грн - судового збору.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 000 грн у відшкодування моральної шкоди, 768,40 грн - судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Автосвіт ЛТД» задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року в частині стягнення з ТОВ «Автосвіт ЛТД» майнової шкоди змінено та стягнено таку шкоду у розмірі 49 137,48 грн.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року в частині вирішення позовних вимог до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» скасовано і ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким з нього на користь ОСОБА_1 стягнено 60 330,88 грн.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким стягнено з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 1 324,54 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року вбачається, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про малозначність даної справи.

28 січня 2021 року до Верховного Суду подана касаційна скарга ТОВ «Автосвіт ЛТД», в якій заявник просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року в частині стягнення з нього грошових коштів і ухвалити нове судове рішення.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року становить 2 270 грн.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що ціна позову ОСОБА_1 складає 209 468,36 грн, і не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Право на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року заявник обґрунтовує позбавленням можливості спростувати підстави відшкодування майнової шкоди при розгляді аналогічних спорів.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України.

Касаційний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, дійшов висновку, що обґрунтування, які вона містить, не підтверджують наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Обґрунтування касаційної скарги позбавленням можливості спростуватиобставини, встановлені оскарженими судовими рішеннямипри розгляді інших аналогічних справ, не підтверджують наявність виключень, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Верховний Суд виходить із того, що наведене заявником твердження не дає підстав для висновку про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями. ТОВ «Автосвіт ЛТД» не зазначено, в яких саме справах, що перебувають на розгляді в судах, воно позбавлене можливості спростувати обставини, в чому полягає така неможливість. Виключно вказівка на таке виключення у касаційній скарзі не може свідчити про наявність підстав для розгляду справи по суті судом касаційної інстанції, оскільки правове значення у разі відповідного обґрунтування права на касаційне оскарження має неможливість спростувати обставини, встановлені саме оскарженими судовими рішеннями при розгляді іншої справи, що припускає звільнення від доказування.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Зазначене відповідає і Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 5 квітня 2018 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, і наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовано, а судом не встановлено, відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосвіт ЛТД» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 грудня 2020 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. М. Ігнатенко

В. А. Стрільчук