ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-ві/753/9/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , від 21 лютого 2021 року про відвід головуючому судді Коренюк А.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що є правонаступниками ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл,

В С Т А Н О В И В :

у провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва Коренюк А.М. перебуває цивільна справа № 753/16555/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що є правонаступниками ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл.

22 лютого 2021 року адвокат Кибало А.Я., діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до Дарницького районного суду міста Києва із заявою про відвід головуючому судді Коренюк А.М. у цій справі.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 лютого 2021 року (суддя Коренюк А.М.) заяву ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , від 21 лютого 2021 року про відвід головуючому судді Коренюк А.М. у цивільній справі № 753/16555/13 визнано необґрунтованою та передано для розгляду суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, відповідно до статті 33 ЦПК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 22 лютого 2021 року заяву про відвід передано судді Шаповаловій К.В.

Відповідно до частини сьомої статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про залишення її без задоволення з наступних підстав.

У відповідності до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Звертаючись із заявою про відвід, ОСОБА_1 обґрунтовує її тим, що постановляючи ухвалу суду від 9 лютого 2021 року, суддя Коренюк А.М., на думку заявника відводу, внесла до цієї ухвали неправдиві відомості, вважає, що суддя невірно зазначає в ній норму частини другої статті 212 ЦПК України, замість норм частин восьмої, дев`ятої, вказаної статті, застосовує норми, що втратили чинність, невірно застосовує законодавство, а також заявник викладає інші підстави, з яких вбачається незгода із ухвалою суду від 9 лютого 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у рішенні у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Повно, всебічно та об`єктивно вивчивши підстави заявленого судді Коренюк А.М. відводу, докази, вказані на обґрунтування таких обставин, матеріали цивільної справи, оцінивши все наявне у сукупності, суддя приходить до висновку, що на цей час відсутні достатні та обґрунтовані підстави стверджувати, що суддя Коренюк А.М., під час розгляду цивільної справи № 753/16555/13 вчиняє дії, які можна розцінювати як упередженість судді, а заявлені ОСОБА_1 підстави відводу судді Коренюк А.М. не є такими, що зазначені у статтях 36, 38 ЦПК України.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зауваження ОСОБА_1 про те, що на цей час Вищою радою правосуддя відкрито дисциплінарне провадження стосовно судді Коренюк А.М., що на думку заявника підтверджує його сумніви у професіоналізмі та неупередженості судді під час розгляду справи, оцінюються критично, з огляду на те, що вказані обставини, відповідно до норм ЦПК України, не можуть бути підставою для відводу судді.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Пункт 2 частини другої цієї ж статті зазначає, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема : подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Враховуючи викладене, заява Кибала А.Я., діючого в інтересах ОСОБА_2 , від 21 лютого 2021 року про відвід судді Коренюк А.М. не ґрунтується на нормах ЦПК України, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 40, 44, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

заяву ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , від 21 лютого 2021 року про відвід головуючому судді Коренюк А.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , що є правонаступниками ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права спільної сумісної власності та її розподіл - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Шаповалова