Ухвала

24 лютого 2021 року

м. Київ

справа №761/8450/17

провадження № 22-ц/824/5403/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року про відмову у прийнятті та повернення заяви позивача ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди внаслідок порушення законодавства, уточнення підстав позову та зміни ціни позовуу цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Загальноосвітньої школи №95 м. Києва, Управління освіти, молоді та спорту Долинської районної державної адміністрації, Івано-Франківського обласного центру зайнятості про відшкодування упущеної вигоди,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування упущеної вигоди.

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду із заявою про стягнення упущеної вигоди внаслідок порушення законодавства, уточнення підстав позову та зміни ціни позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року відмовлено у прийнятті та повернуто дану заяву позивачу. Повний текст ухвали складено 29 січня 2021 року.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 08 лютого 2021 року позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, де вказано, що позивач є безробітною та не має доходу за останній рік, на підтвердження чого долучає до матеріалів справи довідку, видану Державним центром зайнятості від 11 січня 2021 року, відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, а також довідку про отримання (неотримання) допомоги від 12 січня 2021 року.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частино першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» (Shishkovv. Russia).

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У доданих позивачем до апеляційної скарги документах відсутні будь-які відомості щодо наявності або відсутності у останньої рухомого та нерухомого майна, відкритих на її ім`я рахунків у банківських установах тощо.

Окрім довідок, що підтверджують безробітний стан позивача, останньою не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Таким чином, дослідивши додані ОСОБА_1 докази, суд доходить висновку, що доводи, наведені апелянтом, не дають підстав для задоволення її клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Окрім указаного, судовий збір за подання фізичною собою апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн.

Апелянтом не надано доказів на підтвердження неможливості сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі на реквізити апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу Київського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону або надати належні та допустимі докази на підтвердження неможливості його сплати.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2021 року про відмову у прийнятті та повернення заяви - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 24 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору або належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець