Справа № 648/3121/21
Провадження № 2/648/1099/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Бугрименка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Тищенко Т.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що 22 серпня 2021 року, близько 09.52. год., біля будинку №43-а по проспекту Богоявленському в м.Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .. Внаслідок вказаної події автомобілі отримали механічні пошкодження. Одразу після ДТП відповідач умисно наніс удар металевим предметом по автомобілю позивача, чим заподіяв останньому матеріальну та моральну шкоду в сумі 1260 грн. та 2500 грн. відповідно. Просив стягнути з відповідача на користь позивача вказані кошти, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 908 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 15000 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у позові з підстав необґрунтованості заявлених вимог, оскільки відповідач будь-яких пошкоджень автомобілю позивача не завдав. Просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн..

26 листопада 2021 року відкрито провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача просив відмовити у позові з підстав викладених у відзиві. Просив вирішити питання щодо судових витрат відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд установив, що 22 серпня 2021 року, близько 09.52. год., біля будинку №43-а по проспекту Богоявленському в м.Миколаєві, з вини водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Skania 6450», днз. НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Renault Megane», днз. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Після зіткнення вказаних транспортних засобів, автомобіль «Renault Megane», під керування позивача здійснив зіткнення з автомобілем КАМАЗ , днз. НОМЕР_3 , який стояв біля правого краю проїзної частини дороги.

Вказані обставини встановлені постановами Ленінського районного суду м. Миколаєва, у справах про адміністративні правопорушення №489/5869/21, №489/5868/21, які набрали законної сили 1 листопада 2021 року та 5 листопада 2021 року відповідно.

Сторонами не заперечується і вказана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, що після вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідач наніс удар по автомобілю «Renault Megane», днз. НОМЕР_2 .

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК.

Відповідно до положень частини першої, другої статті 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Зі змісту частини першої статті 1166 ЦК вбачається, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ст.79, ч.1 ст.80 ЦПК України)

Згідно з вимогами ч.1, ч.6 ст. 81, ч.2 ст.78 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Разом з цим, в супереч вимог ст.81 ЦПК, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження заявлених вимог щодо самого факту завдання йому матеріальної та моральної шкоди діями відповідача, так і її розміру.

За вказаних обставин, в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю заявлених вимог.

Згідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК, у разі відмови у позові, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн..

Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат суд виходив з наступного.

Згідно до положень ч.2-5 ст.137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною першою статті 141 ЦПК визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження вказаних витрат суду надано договір №38-12 про надання правової допомоги з додатком №1, укладений 7 грудня 2021 року між відповідачем та адвокатом Присяжним В.А., квитанції прибуткового касового ордеру на загальну суму 8000 грн..

Разом з цим, наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 19 листопада 2020 року в справі № 734/2313/17.

Згідно до договору, адвокатом надано наступні послуги: складено відзив, здійснено представництво відповідача у суді.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналізуючи характер наданих адвокатом послуг, їх вартість, суд дійшов висновку, що вартість послуг є явно завищеною та не відповідає критерію розумності. Враховуючи усталену судову практику зі спірних правовідносин, обсяг матеріалів доданих до позовної заяви, поданих представником відповідача документів, час витрачений представником під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що розмір вказаних витрат підлягає зменшенню до 2000 грн..

Керуючись ст.ст.12, 78, 81, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, ст.23, 1166 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ

В позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНКОПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНКОПП НОМЕР_5 .

Суддя: В.В. Бугрименко