Справа № 417/155/15-ц
Провадження № 2/417/226/21
УХВАЛА

про відмуву у закритті провадження в цивільній справі

"21" грудня 2021 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Шкирі В. М.

при секретарі Грибєнік О. В.

за участі представника відповідача Гурової К.Т. та представника ТОВ "ПРОФРІЕЛТІНГ" Ткаченка В.М. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гурової Карини Тельманівни в цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" до Приватного підприємства "Динамакс", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредтним договором,-

встановив :

В провадженні Марківського районного судуперебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" до Приватного підприємства "Динамакс", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гурова К.Т. заявила клопотання (а.с.66-69 т.4 ) про закриття провадження по справі , оскільки свважає, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач об`єднав у позові вимоги про солідарне стягненнч до юридичної особи боржника, які пов`язані з господарською діяльністю юридичної особи, із вимогами до фізичної особи-поручителя, які у сукупності не належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

Представник ОСОБА_3 вважає, що позовні вимоги до юридичної особи повинні розглядатися за правилами господарського судочинства, а позовні вимоги до фізичної особи, як поручителя за правилами територіальної підсудності з врахуванням того, що ОСОБА_2 перемістилася з тимчасовоокупованої території м.Луганськ та перебуває в м.Київ

Вивчивши клопотання, вислухавши представника відповідача суд прийшов наступного.

Позивач звернувся до суду у лютому 2015 року з позовом до Приватного підприємства "Динамакс" ( як основного боржника) та до ОСОБА_2 (як поручителя) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Чинним цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Господарський процесуальний кодекс (далі - ГПК) України у редакції, чинній на час подачі позову встановлював юрисдикцію господарських судів у вирішенні, зокрема, спорів, що виникають при виконанні господарських договорів, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин і віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів (пункт 1 частини другої статті 12).

ГПК України у редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, передбачає, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (пункт 1 частини першої статті 20).

Тобто, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду: спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Така юрисдикція визначається, враховуючи суб`єктний склад основного зобов`язання.

Судом встановлено, що позов до відповідачів з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором був поданий до ПП «Динамакс» як позичальника, який допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, а також поручителя ОСОБА_2 .

Дійсно на момент подачі позову стаття 16 ЦПК України вказувала на те, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом. Тобто, цей припис унеможливлював розгляд в одному провадженні вимог, які за предметом належать до юрисдикції різних судів.

Заявлена у цій справі позовна вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з боржника та поручителів могла бути предметом розгляду як в порядку цивільного, так і в порядку господарського судочинства, оскільки зазначені стаття 15 ЦПК України та стаття 12 ГПК України не встановлювали відповідної заборони.

Стаття 554 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно матеріалів цивільної справи між акціонерним товариством «Укргазпромбанк» та відповідачем Приватним підприємством «Динамакс» укладений в письмовій формі договір кредиту № 04-КЛ/13-ЛУГ від 21.10.2013 року, відповідно до якого банк надав боржнику кредит у сумі 3000000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23% річних за користування кредитними коштами до 20.10.2016 року.

Для забезпечення гарантії повернення кредиту 21.10.2013 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки №04-П/13-ЛУГ, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність по зобовязанням відповідача в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителя кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

У цій справі заявлені однакові позовні вимоги до кожного з відповідачів щодо стягнення заборгованості за одним кредитним договором солідарно з позичальника та поручителя.

Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачена у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов`язання.

Позовні вимоги у цій справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача буде можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд вплине, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних правовідносин.

Такі висновки містяться і у Постанові Великої палати Верховного суду від 13 березня 2018 року справа № 415/2542/15-ц (провадження № 14-40 цс 18)

Велика Палата Верховного Суду вважає, що захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і кількох поручителів у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

Отже,суд вважає, що що цей спір, ініційований у суді на підставі процесуальних норм, які діяли до 15 грудня 2017 року, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а відтак і факт, що відповідач ОСОБА_2 є внутрішньопереміщеною особою та наразі перемістилася до м.Київ не є підствою для закриття провадження і цивільній справі.

Керуючись ст. 260-261 ЦПК України суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідча ОСОБА_2 - адвоката Гурової Карини Тельманівни про закриття провадження у справі №417/155/15-ц за позовом "Укргазпромбанку" до Приватного підприємства "Динамакс", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. М. Шкиря