Справа № 569/7551/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.

при секретарі - Ковальчука О.Б.,

за участю представника відповідача - адвоката Бойчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 2013 року перебували у цивільному шлюбі.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 2015 року вона з відповідачем проживають окремо.

Відповідач участі у вихованні сина та в його утриманні не приймає. Вона з 2013 року не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (сином відповідача) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дитиною від інших стосунків).

Вказує, що відповідач працює за кордоном та має добре оплачувану роботу, є здоровим та повноцінним чоловіком, внаслідок чого має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3 000 грн.

Крім того, зазначає, що з вересня 2020 року син - ОСОБА_4 відвідує ТзОВ «Центр освіти Оптіма», який надає йому послуги з дистанційного навчання відповідно до державного стандарту загальнообов`язкової середньої освіти та у відповідності до програми навчання (єдиного комплексу освітніх компонентів, спланованих і організованих закладом загальної середньої освіти для досягнення учнями результатів навчання) мотивуючи це тим, що дитина має певні здібності, як-то феноменальну пам`ять, розширений словниковий запас, гарно малює, має нахил до точних наук. Вказує, що дитина мріє бути вченим, з дитинства читає енциклопедії, а тому саме ця школа може дати йому відповідний рівень освіти. Вказує, що за час з початку навчання і до дня звернення з позовом до суду нею було сплачено за навчання 17 500 грн., а тому вважає, що відповідач відповідно до положень ст. 185 СК України повинен їй сплатити половину понесених витрат, що становить в розмірі 8 750 грн. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину вартості додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 8 750 гривень.

18 жовтня 2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що з 2015 року він є безробітним та має нестабільні мінливі підробітки, що підтверджується копією трудової книжки. Вказує, що на даний час перебуває у пошуку нової роботи, а, відтак має можливість здійснювати посильне утримання сина.

Зазначає, що він не заперечує проти свого обов`язку щодо утримання сина, однак, на даний час у нього немає реальної можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі.

Стосовно стягнення додаткових витрат зазначає, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Разом з тим зазначає, що з поданої позовної заяви вбачається, що син - ОСОБА_4 навчається в приватній школі за бажанням матері, що не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України.

Зазначає, що відповідно до ст. 53 Конституції України (Конституція України має найвищу юридичну силу) держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах тощо. Відтак вважає, що понесення витрат, пов`язаних із навчанням дитини у приватній школі, при можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою та вибору освітнього закладу залежить виключно від матеріальних можливостей та бажання батьків. Вважає, що позивачкою не надано доказів того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі, в якій останній навчається у 2020-2021 навчальних роках, а тому він не повинен нести тягар додаткових витрат на дитину за це навчання.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що з нього підлягають до стягнення лише аліменти в розмірі 1 200 грн. щомісячно. Решту позовних вимог вважає недоведеними та такими, що до задоволення не підлягають.

26.10.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області позивачем подано відповідь на відзив, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину вартості додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 8 750 гривень та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2 100 гривень.

29.10.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину вартості додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14 250 гривень та витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2 100 гривень.

01.11.2021 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких просить стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 гривень щомісячно. але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В решті задоволення позовних вимог просить відмовити за їх недоведеністю.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.06.2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30.09.2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Відтак, зважаючи на вимоги ЦПК України у суду відсутні підстави для прийняття заяви про збільшення позовних вимог від 29.10.2021 року до розгляду, а відтак позовні вимоги підлягають до розгляду в розмірі, заявленому на день звернення з вказаним позовом до Рівненського міського суду Рівненської області.

Позивач та її представник - адвокат Мороз Л.С. в судове засідання призначене на 09 грудня 2021 року на 09 год. 30 хв. не з`явились, повідомлялись про час та дату розгляду справи належним чином. Представником позивача - адвокатом Мороз Л.С. в телефонному режимі було повідомлено суд про те, що вона затримується в іншому судовому засіданні, яке проходить в Рівненському апеляційному суді, однак до 10 год. 46 хв. 09 грудня 2021 року, жодних доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надала.

За таких обставин, суд вважає, неявку позивача та її представника - адвоката Мороз Л.С. в судове засідання без поважних причин, в тому приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Представник відповідача - адвокат Бойчук О.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 200 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті задоволення позовних вимог просить відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Заслухавши думку представника відповідача - адвоката Бойчук О.П., дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За положенням ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком 6 до 18 років на момент розгляду справи становить 2 618 гривень 00 копійок.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи, а саме, що ОСОБА_2 має відмінний стан здоров`я, працездатний, отримує дохід, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться. На підставі встановлених і наведених судом фактів, враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні сина в повному обсязі не приймає, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання сина відсутня, а також з метою недопущення погіршення матеріального становища дитини та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст.ст. 141, 180, 183 СК України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про доцільність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає реально можливим для їх сплати відповідачем.

В той же час, суд вважає необґрунтованим та недоведеним з боку позивача розмір аліментів в сумі 3 000 грн., оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок по утриманню дитини покладено у рівній мірі на обох батьків з урахуванням дотримання балансу відповідних їх прав та обов`язків. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, відповідно до яких мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки.

Суд звертає увагу сторін по справі на те, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду із відповідним позовом в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені додаткові витрати, суд приходить до наступного.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З матеріалів справи вбачається, що син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Договору № 05 про надання освітніх послуг ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» від 07.08.2020 року (далі по тексту - Договір) отримує освітні послуги, а саме: дистанційне навчання в 1-12 класах, відповідно до державного стандарту загальнообов`язкової середньої освіти, у визначений Договором час та у відповідності до Програми навчання (а.с. 11-12).

Відповідно до п. 4.1. вказаного Договору розмір плати за надання освітньої послуги і термін внесення плати визначаються в Додатках до цього Договору.

Так, відповідно до п. 2.2. Додатку № 1 до Договору № 05 про надання освітніх послуг ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» від 07.08.2020 року загальна вартість освітньої послуги для 1-8 та 10 класів, за навчальний рік (з вересня по травень) становить 27 000,00 грн. Місячна вартість Освітньої послуги для вказаних класів за вказаний період становить 3 000, 00 грн. (а.с. 11-12).

Відповідно доданих до позовної заяви квитанцій позивачкою в період з серпня 2020 року по березень 2021 року було внесено оплату за освітні послуги в сумі 17 500,00 грн. (а.с. 9, 10).

Положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Відповідно до ст. 8 Конституції України - Конституція України має найвищу юридичну силу.

У відповідності до ст. 53 Конституції України держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах тощо.

З поданої позовної заяви вбачається, що син сторін по справі навчається в приватній школі за бажанням матері, що не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень ст. 185 СК України.

Посилання Позивача на те, що дитина сторін по справі має феноменальна пам`ять; дуже розширений словниковий запас; вміння гарно малювати; нахил до точних наук не заслуговують, на думку суду на увагу, оскільки не доведені будь-якими належними чи допустимими доказами по справі як-то довідками психолога, тощо.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття дошкільної та повної загальної середньої освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні ст. 185 СК України.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина, а відтак, суд приходить до висновку, що ТОВ «ЦЕНТР ОСВІТИ «ОПТІМА» було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження про це із відповідачем.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, шо позивачем не надано доказів того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі, в зв`язку з чим відповідач не повинен нести тягар додаткових витрат на дитину за це навчання, оскільки позивач не скористалася можливістю розвитку дитини безкоштовно та не обґрунтувала необхідності здійснення нею платних витрат за навчання саме у платній приватній школі, а тому в цій частині в задоволенні позовних слід відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

На підставі ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

В задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 в прибуток держави судові витрати в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 22.06.2004 року, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , паспорт серії № НОМЕР_5 виданий органом 5610 10.07.2018 року, проживаючий: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення виготовлений 16 грудня 2021 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук