Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області в особі голови Приходько Григорія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області в особі голови Приходько Григорія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу №365-2 від 09.10.1997 року дійсним.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 жовтня 1997 року, між членами Товарної біржі «Української біржі нерухомості» (Черкаська філія) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діяли від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , які діяли від свого імені та імені неповнолітнього ОСОБА_7 , з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу № 365-2 від 09.10.1997 року, щодо придбання об`єкту нерухомості, а саме житлового приміщення (квартири), за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 Договору, покупці набувають права власності на квартиру з дня реєстрації цього договору на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія).

Відповідно до реєстраційного запису № 2 від 09.10.1997 року вчиненого Черкаським обласним об`єднаного бюро технічної інвентаризації, житлове приміщена, (квартира), за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за позивачами.

Позивач вказує, що вона звернулася до державного нотаріуса, щодо оформлення договору купівлі-продажу. В свою чергу, нотаріусом було відмовлено в прийнятті договору №365-2 від 09.10.1997 року, як правовстановлюючого документу, оскільки він не відповідає чинному законодавству. А тому позивач позбавлена можливості зареєструвати у увстановленому законом порядку правовстановлючий документ на житлове приміщена, (квартира), за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 08.12.2020 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, про що є підтвердження у матеріалах справи. Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не надходив, будь які клопотання у справі відсутні. Відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

Від третьої особи Товарної біржи «Українська біржа нерухомості» будь які пояснення щодо позовних вимого ОСОБА_1 до суду не надходило, хоча про призначення справи до розгляду Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» повідомлялася у встановлений законом порядк, про що є підтвердження у матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що у 09.10.1997 року між членами Товарної біржі «Української біржі нерухомості» (Черкаська філія) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діяли від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_5 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , які діяли від свого імені та імені неповнолітнього ОСОБА_7 , з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу № 365-2 від 09.10.1997 року (копія додається), щодо придбання об`єкту нерухомості, а саме житлового приміщення (квартири), за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» №15143о від 26.10.2020 року станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) від 09.10.1997 року №365-2, у рівних частина по 1/3 за кожним.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки складеного ТОВ «Епрейзер1» від 17.11.2020 року вартість квартири АДРЕСА_2 , становить 120110грн.

Позивачем надано до суду технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , складений 02.10.1997 року, а тому твердження позивача про надання доказів відсутності добудов-перебудов квартири не відповідає дійсності. Належним і допустимим доказом відсутності будь якого самочинного перепланування, добудови у квартирі є технічний паспорт об`єкта нерухомості, складений у тримісячний термін, що передує зверненню до суду або до початку розгляду справи. А тому, у суду відсутні підстави вважати, що на даний час є таке майно, в такому плануванні та з такими характеристиками, як воно було на момент укладення договору купівлі-продажу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.82 ЦПК України визначено, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач набула право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 09.10.1997 року №365-2. Даний договір ніким не оспорюється та не заперечується і дані про це у матеріалах справи відсутні. Позивачем не надано до суду підтвердження про порушення її прав чи оспорювання її законних прав відповідачем Будищенською сільською радою Черкаського району Черкаської області, оскільки у матеріалах справи відсутні будь які докази звернення позивача до відповідача та отримання нею відмови про виконання законної вимоги. Крім того позивач вказує, що зверталася до нотаріуса для посвідчення вище вказаного договору купівлі-продажу від 09.10.1997 року №365-2 та отримала відмову, проте дані обставини не підтверджено матеріалами справи, оскільки відсутні докази звернення ОСОБА_1 до нотаріуса та отримання відмови посвідчення договору купівлі-продажу від 09.10.1997 року №365-2.

Також, враховуючи судову практику, вбачається, що заявлення лише вимог про визнання договору дійсним, без вимоги про визнання права власності не забезпечить прав власності ОСОБА_1 на вказане майно у розумінні діючого законодавства, в тому числі питання щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, перевіривши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з урахуванням тих обставин, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем її законних прав та інтересів, не довела свої позовні вимоги, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Питання щодо судових витрат, суд вирішуює відповідно до положень ст.141 ЦПК України, а тому понесені позивачем судові витрати не підлягають до відшкодування відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 4, 12, 13, 19, 76-83, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, ЦПК суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області в особі голови Приходько Григорія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу дійсним - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський