справа № 367/6515/21 головуючий у суді І інстанції Мерзлий Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Нежури В.А.,

з участю секретаря Мариненко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 року у справі № 367/6515/21 за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Берези Яни Олександрівни, ОСОБА_1 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Тарнавської Світлани Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шурпінов Василь Іванович; приватний нотаріус Ірпінського міського округу Луб`яніченко Алла Василівна; приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шех Ксенія Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу; визнання договору дарування удаваним; визнання майна спільною сумісною власністю; поділ спільного майна; визнання недійсними договорів купівлі-продажу; визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, згідно якої просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1439 га за адресою АДРЕСА_1 ; кадастровий номер земельної ділянки :01:024:0021. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 на праві власності. Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Берези Яни Олександрівни, ОСОБА_1 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Тарнавської Світлани Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шурпінов Василь Іванович; приватний нотаріус Ірпінського міського округу Луб`яніченко Алла Василівна; приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шех Ксенія Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу; визнання договору дарування удаваним; визнання майна спільною сумісною власністю; поділ спільного майна; визнання недійсними договорів купівлі-продажу; визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора, зобов`язання вчинити дії. Враховуючи те, що підставою позову є визнання недійсними Договору купівлі-продажу житлового будинку 40/5-Б з усіма наявними на ньому надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :01:024:0126) за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 позивач має всі підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитися спірним будинком на користь третіх осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 року заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1439 га за адресою АДРЕСА_1 ; кадастровий номер земельної ділянки :01:024:0021.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неправильне встановлення обставин справи, які мають значення, просив скасувати ухвалу, якою накладено арешт.

При цьому, апелянт зазначає, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову представником позивача не надано доказів, що існують ризики не виконання рішення в майбутньому. На думку апелянта, суд вийшов за межі розгляду справи та порушив права ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки. Вказує, що заяву про забезпечення позову подано представником, який не має повноважень представляти інтереси.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

12 жовтня 2021 року до суду надійшов відзив позивача, поданий представником - ОСОБА_3 на апеляційну скаргу, згідно якого позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Зазначає, що ухвала суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, оскільки взято до уваги наявність ризиків невиконання рішення, враховано права власника майна, які обмежуються. Вважає, що доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи та є надуманими.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 просила апеляційну скаргузадовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка виступає предметом спору за даним позовом, тому з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача необхідно накласти на неї арешт.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, постановляючи ухвалу з цього приводу, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повністю дотримався вимог ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України та положень постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Судом встановлено, що до Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Берези Яни Олександрівни, ОСОБА_1 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Тарнавської Світлани Володимирівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шурпінов Василь Іванович; приватний нотаріус Ірпінського міського округу Луб`яніченко Алла Василівна; приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шех Ксенія Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу; визнання договору дарування удаваним; визнання майна спільною сумісною власністю; поділ спільного майна; визнання недійсними договорів купівлі-продажу; визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора, зобов`язання вчинити дії.

Предметом позову є визнання недійсними Договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і посвідчений 25.05.2021 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Шех К.Г., зареєстровано в реєстрі за №1773та договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :01:024:0126) за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і посвідчений 07.04.2021 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Луб`яніченко А.В., зареєстровано в реєстрі за №337.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2021 року у справі № 367/5367/21 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до відкриття провадження задоволено: накладено арешт на об`єкти нерухомого майна: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 08; земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 0 кадастровий номер: :01:024:0126.

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.09.2021, земельна ділянка кадастровий номер :01:024:0021, за адресою АДРЕСА_1 , 25.08.2021 зареєстрована за ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, врахувавши суть спору, що виник між сторонами, можливість реальної загрози невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки між сторонами дійсно існує спір, який перебуває на розгляді у суді, а спірне нерухоме майно, щодо якого накладено арешт є предметом спору.

Доводи заявника щодо можливості подальшого відчуження спірного майна є доведеними та обґрунтованими, оскільки вказане майно на даний час перебуває у володінні та розпорядженні відповідача ОСОБА_1 , право власності якого оспорюється позивачем.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання апелянта на відсутність повноважень у ОСОБА_3 щодо представництва інтересів ОСОБА_2 на подачу заяви про забезпечення позову, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, що містить довіреність на представництво його інтересів (а.с. 29, 91).

Колегія суддів вважає, що таке втручання держави у право на мирне володіння майном у даному випадку, є виправданим та вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства. Арешт земельної ділянки полягає у позбавленні можливості лише розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна та не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого ч.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

За таких обставин,колегія суддів вважає, що висновки суду про те, що заходи забезпечення позову є необхідними, достатніми та співмірними із заявленими позовними вимогами цілком обґрунтовані.

Ухвалюючисудове рішення, крім іншого, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і спростовуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню, як така, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

В.А. Нежура