печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: ОСОБА_2

відповідач 2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліберті Файненс»

третя особа 1: ОСОБА_3

третя особа 2: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліберті Файненс», треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів відчуження корпоративних прав,

В С Т А Н О В И В :

У провадження суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Ліберті Файненс», треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів відчуження корпоративних прав, відповідно до якого позивач просив:

1. визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу частки в розмірі 99% в статутному капіталі ТОВ «Ліберті Файненс», укладений 11.07.2017 року між компанією «Сільвер Прайм Інк Лімітед» (Silver Prime Inc Limited), як продавцем, і ОСОБА_2 , як покупцем.

2. визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу частки в розмірі 1% в статутному капіталі ТОВ «Ліберті Файненс», укладений 11.07.2017 року між компанією «Сільвер Прайм Інк Лімітед» (Silver Prime Inc Limited), як продавцем, і ТОВ «Ліберті Файненс», як покупцем.

3. визнати недійсними зміни до установчих документів юридичної особи - ТОВ «Ліберті Файненс» (код за СДРПОУ 40317633), а саме: зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера), державну реєстрацію яких було проведено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою Оксаною Василівною 12 липня 2017 р. № запису 7062126.

До судового засідання учасники справи не з`явились.

Від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Інші учасники справи до суду не з`явились з невідомих причин.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутність учасників процесу та дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що розгляд такої категорії справ належить до юрисдикції господарського суду, виходячи з такого.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що Компанія «Сільвер Прайм Інк Лімітед» (Silver Prime Inc Limited) (далі - Іноземна Компанія), яка знаходиться за адресою: 18/Ф, Ванхай Централ Білдінг, 89 Локхарт Роад, Ванхай, Гонконг, єдиним засновником якої є позивач ОСОБА_1 із часткою 100% (далі - Беніфіціар, позивач), є власником корпоративних прав (володіє 100% частки в статутному капіталі) українського ТОВ «Ліберті Файненс», , місцезнаходження: 01010, м. Київ, Печерський район, вул. Івавна Мазепи, будинок 3, офіс 174.

30 серпня 2017 року позивачу стало відомо, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Майдибурою О.В. проведено реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - ТОВ «Ліберті Файненс», а саме зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) 12 липня 2017 р. № запису 7062126.

У результаті вказаних реєстраційних дій відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 12 липня 2017 року частка 99% в статутному капіталі ТОВ «Ліберті Файненс» перейшла до громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а частка 1% перейшла у власність самому ТОВ «Ліберті Файненс». Тобто, Іноземна Компанія (власником якої є позивач) у результаті укладення вказаних договорів була позбавлена своєї власності - 100% корпоративних прав на ТОВ «Ліберті Файненс».

Окрім цього, починаючи з 12 липня 2017 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Керівником ТОВ «Ліберті Файненс» вказаний ОСОБА_2 , хоча фактично директором ТОВ «Ліберті Файненс» є ОСОБА_6 .

Також було проведено зміну кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ТОВ «Ліберті Файненс».

Беніфіціар ( ОСОБА_1 як єдиний засновник Іноземної Компанії) засвідчує, що жоден легітимний представник Іноземної Компанії та самого Беніфіціара не підписував жодних договорів купівлі-продажу або відступлення належних Іноземній Компанії 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Ліберті Файненс». Беніфіціар не був присутній на загальних зборах Іноземної Компанії, де могло б прийматися рішення про відступлення 100% частки в статутному капіталі ТОВ «Ліберті Файненс» та не підписував відповідний протокол.

Підставою здійснення таких реєстраційних дій став договір купівлі-продажу частки (далі - Договір-1), укладений 11.07.2017 року між Іноземною Компанією та ОСОБА_2 та договір купівлі-продажу частки (далі - Договір-2), укладений 11.07.2017 року між Іноземною Компанією та ТОВ «Ліберті Файненс».

Відповідно до умов Договору-1 Іноземна Компанія продала, а ОСОБА_2 придбав частку у статутному капіталі ТОВ «Ліберті Файненс» у розмірі 99% статутного капіталу.

Відповідно до умов Договору-2 Іноземна Компанія продала, а ТОВ «Ліберті Файненс» придбало частку у статутному капіталі самого себе, тобто ТОВ «Ліберті Файненс» у розмірі 1% статного капіталу.

Зазначені договори з боку власника корпоративних прав (Іноземної Компанії) були укладені ОСОБА_6 як уповноваженим представником Іноземної Компанії.

Вказане стверджується матеріалами реєстраційної справи ТОВ «Ліберті Файненс» (т. 1 а.с. 186-250, т. 2 а.с. 1-65) та супровідним приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Майдибури О.В. щодо скерування всіх документів, які були їй подані і на підставі яких нею як державним реєстратором було проведено реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - ТОВ «Ліберті Файненс» (код за ), а саме зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) 12 липня 2017 р. № запису 7062126 (т. 1 а.с. 170-173).

Водночас, позивач зазначає, що жоден легітимний представник Іноземної Компанії (єдиним засновником якої є ОСОБА_1 ) не підписував жодних договорів купівлі-продажу або відступлення корпоративних прав - 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Ліберті Файненс», а на ОСОБА_6 (він зазначається у тексті Договору, як уповноважений представник) також довіреність від імені Іноземної Компанії не видавалась.

Крім того, ОСОБА_6 , як керівник ТОВ «Ліберті Файненс», не отримував від Іноземної Компанії як єдиного засновника із часткою 100%, жодних погоджень на укладення Договору-1 та Договору-2 ані від Іноземної Компанії (як власника корпоративних прав ТОВ «Ліберті Файненс»), ані від Беніфіціара (як єдиного засновника і володільця корпоративних прав Іноземної Компанії).

Посилаючись на положення ст. 203, 215 ЦК України позивач звернувся з цим позовом до суду про визнання укладених договорів відчуження корпоративних прав недійсними та визнання недійсними змін до установчих документів юридичної особи - ТОВ «Ліберті Файненс».

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Підвідомчість господарських справ установлена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, згідно з пунктами 3, 4 частини першої якої господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 62 Господарського кодексу України підприємством є самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Як установлено в частинах першій, третій статті 167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 11 цього Закону учасники товариства зобов`язані: а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; б) виконувати свої зобов`язання перед товариством, в тому числі і пов`язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; г) нести інші обов`язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

У статті 50 Закону України «Про господарські товариства» вказано, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Максимальна кількість учасників товариства з обмеженою відповідальністю може досягати 100 осіб. Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів. Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов`язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного з учасників.

Відповідно до статті 51 вказаного Закону установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному капіталі. Зміни вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими документами.

Статтею 53 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Позов про недійсними договорів відчуження корпоративних прав, визнання недійсними зміни до установчих документів юридичної особи, пов`язаний з укладеним 11.07.2017 року договором купівлі-продажу частки між Іноземною Компанією та ОСОБА_2 та укладеним 11.07.2017 року договором купівлі-продажу частки між Іноземною Компанією та ТОВ «Ліберті Файненс».

Тому, хоча між сторонами і виникли правовідносини за цивільно-правовим договором щодо купівлі-продажу частки товариства, однак ці договори стосуються припинення корпоративних прав позивача.

З урахуванням наведених норм процесуального права, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Аналогічна правову позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 203/2501/15-ц.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, 206, 353-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліберті Файненс», треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів відчуження корпоративних прав - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В.Батрин