КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 752/20280/21

провадження № 22-ц/824/15365/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Желепи О.В., Шкоріної О.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова»

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року у складі судді Плахотнюк К.Г.

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 03 грудня 2019 року та визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оформленого протоколом б/н від 03 грудня 2019 року, яким були затверджені умови договору з управителем будинку ТОВ «Новобудова»; обрано уповноважених осіб від співвласників багатоквартирного будинку під час укладення з управителем будинку договору про надання комунальних послуг з управління будинком та прибудинкової території; визнати недійсним договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 08 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що незважаючи на очевидний характер спору, як спору між споживачем комунальних послуг та їх надавачем, судом першої інстанції було безпідставно повернуто позовну заяву, чим позбавлено права заявника на доступ до правосуддя.

Вказує, що неодноразово зауважував на тому, що правовідносини у цій справі передбачають застосування Закону України «Про захист прав споживачів» щодо питання про звільнення від сплати судового збору.

Також зазначає, що місцевим судом незаконно покладено на позивача обов`язок надати документ, який у нього відсутній, та який не було можливості отримати самостійно.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачем не надано жодних підтверджуючих документів сплати судового збору за заявленими ним позовними вимогами, а також копію рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, засвідчену належним чином.

Проте, оскаржувана ухвала не відповідає указаним нормам, що згідно статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 17 серпня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Новобудова» про скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 03 грудня 2019 року та визнання недійсним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31 січня 2020 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, протягом семи днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказано, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за дві позовні вимоги майнового характеру в сумі 1 816 грн та надати оригінал документу, що підтверджує його сплату до суду, надати копію договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31 січня 2020 року, а також копію рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, засвідчену належним чином, у відповідності до ст. 95 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання ухвали щодо усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута останньому.

Окрім указаного, судом першої інстанції вказано, що позивач не зазначив відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» про те, які саме його права як споживача порушено відповідачем, а отже не навів підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

13 вересня 2021 року на виконання ухвали від 20 серпня 2021 року до суду першої інстанції надійшла заява позивача, в якій зазначено, що як рішення загальних зборів, яке послугувало підставою для укладення оспорюваного договору з відповідачем, так і договір про надання комунальних послуг, порушують права ОСОБА_1 , як споживача послуг, у зв`язку з чим, на думку позивача, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів» у сукупності.

До заяви позивачем долучено копію договору від 31 січня 2020 року, а також у прохальній частині цієї заяви міститься клопотання про витребування у відповідача ТОВ «Новобудова» копії рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 03 грудня 2019 року, оскільки на усне звернення позивача, адвокатський запит та вимоги суду у справі №752/13987/19 такий протокол наданий не був.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Суд першої інстанції зазначив, що на виконання вимог ухвали від 20 серпня 2021 року на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , згідно якої недоліки, вказані в ухвалі, усунуто частково та надано читабельну копію договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 31 січня 2020 року.

Згідно з частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно частини третьої ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Зі змісту позову вбачається, що спір виник з приводу рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформленого протоколом б/н від 03 грудня 2019 року, яким були затверджені умови договору з управителем будинку ТОВ «Новобудова» за адресою: АДРЕСА_1 , обрано уповноважених осіб від співвласників багатоквартирного будинку під час укладення з управителем будинку договору про надання комунальних послуг з управління будинком та прибудинкової території, а також договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 .

При цьому, позивач оспорює право ТОВ «Новобудова» встановлювати ціну на житлово-комунальні послуги щодо обслуговування будинку АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_1 на праві власності належить квартира НОМЕР_1 .

У заяві про усунення недоліків позивач зазначив, що є споживачем комунальних послуг, що надаються ТОВ «Новобудова», а рішення загальних зборів, яке послугувало підставою для укладення оспорюваного договору з відповідачем, та договір про надання комунальних послуг порушують його права, як споживача. Також просив витребувати у відповідача ТОВ «Новобудова» копію рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 від 03 грудня 2019 року, зазначивши, що на усне звернення позивача, адвокатський запит та вимоги суду у справі №752/13987/19 такий протокол наданий не був. До заяви на виконання вимог ухвали долучив копію договору від 31 січня 2020 року.

Отже, позивач у строк, установлений судом, усунув недоліки позовної заяви шляхом обґрунтування застосування до спірних правовідносин положень статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», надання читабельної копії договору від 31 січня 2020 року та подання клопотання про витребування копії рішення загальних зборів від 03 грудня 2019 року з підстав неможливості самостійно отримати вказаний документ.

За таких обставин, повернення позову з указаних підстав колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Позивач, сформулювавши позовні вимоги, навівши відповідне обґрунтування та долучивши докази, має усвідомлювати, що саме він несе відповідні процесуальні ризики, які можуть настати у разі, якщо обраний ним спосіб захисту буде визнано неефективним, а пред`явлений позов необґрунтованим.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для залишення без руху позову і у зв`язку з недотриманням вимог частини четвертої статті 175 ЦПК України з огляду на наступне.

Так, згідно частини четвертої статті 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Представником позивача у позові зазначено, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

За змістом частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, стороною позивача у відповідності до вимог закону зазначено підставу для звільнення від сплати судового збору, а перевірка наявності чи відсутності такої підстави є обов`язком суду, а не позивача.

Судом першої інстанції не зазначено жодних обставин, за якими він визнав позивача таким, що має сплатити судовий збір.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, яким, зокрема, є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 1 частини третьої статті 3 ЦПК України верховенство права є однією із засад цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» зазначав, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право подавати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав та на суд, з якого випливає право доступу до суду, тобто право порушувати провадження у суді в цивільних справах, становить лише один аспект; однак це є той аспект, який дійсно робить можливим використання подальших гарантій, закладених у пункті 1 статті 6. Такі характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції не взяв до уваги доводи та аргументи позивача, викладені як в позовній заяві, так і в заяві про усунення недоліків, належним чином їх не проаналізував та досить формально підійшов до вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Отже, виходячи з вищенаведеного, колегія доходить висновку, що місцевий суд не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги про направлення справи для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю є необґрунтованими та помилковими, жодних підстав для направлення справи за підсудністю апелянтом не наведено та з цих підстав ухвала не оскаржувалась.

Таким чином, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статями 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.І. Шкоріна