ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/6902/21
Провадження № 22-ц/4820/1886/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

за участю учасників справи: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2021 року (суддя Заворотна О.Л.) у справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Хмельницька міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

В березні 2021 року Фізична особа підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, в обґрунтування якого вказав, що йому на праві оренди належить земельна ділянка, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :17:004:0108. На вказаній ділянці відповідач всупереч волі позивача як користувача земельної ділянки постійно здійснює паркування власного чи орендованого вантажного та легкового транспорту, а також розмістив майно, а саме, металевий вагончик площею 22,0 кв. м, металевий контейнер площею 2,5 кв. м, автобус марки «Богдан», д. р. н. НОМЕР_1 , автомобільні шини в кількості 15 шт. Оскільки позивач самовільно без жодних правовстановлюючих документів розміщує на належній позивачу земельній ділянці, просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :17:004:0108 шляхом звільнення земельної ділянки від належного ОСОБА_2 майна: металевого вагончика площею 22,0 кв. м, металевого контейнера площею 2,5 кв. м, автобуса марки «Богдан», д. р. н. НОМЕР_1 , автомобільних шин в кількості 15 шт.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2021 року позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Хмельницька міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :17:004:0108 шляхом звільнення земельної ділянки від належного ОСОБА_2 майна: металевого вагончика площею 22,0 кв. м, металевого контейнера площею 2,5 кв. м, автобуса марки «Богдан», д. р. н. НОМЕР_1 , автомобільних шин в кількості 15 шт.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2270,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, провадження по справі закрити.

Вважає, що рішення суду винесене з порушенням матеріального та процесуального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Зазначає, що між ним та ФОП ОСОБА_3 був укладений письмовий Договір про спільну діяльність від 03.04.2006 року.

Вказує, що на виконання умов Договору, він передавав готівкові кошти ФОП ОСОБА_3 та розмістив своє майно для побудови вказаного у ньому пункту технічної діагностики вантажних автомобілів, який з часом і був побудований, але оформлений на ім`я позивача тільки через те, що юридично, тільки він був користувачем земельної ділянки.

Звертає увагу, що між ним та ФОП ОСОБА_3 ще з 2006 року існували господарські правовідносини згідно Договору про спільну діяльність від 03.04.2006 року, як між двома господарськими суб`єктами.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення.

Вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що згідно Договору оренди землі укладеного у 2012 році між ним та Хмельницькою міською радою, він є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :17:004:0108 та площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що 16.07.2020 року між ним та Хмельницькою міською радою укладено додаткову угоду, якою поновлено договір оренди землі на новий термін 3 роки, до 03.05.2023 року.

Звертає увагу, що ним щомісячно сплачується за оренду землі понад 6805 грн.

Посилається на те, що відповідач користується належною йому земельною ділянкою без жодних на те правових підстав, на звернення щодо узаконення розміщення власного чи орендованого майна не реагує.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, відзивом на неї, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Право на справедливий суд, гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч.1 ст. 95 ЗК України землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі.

Відповідно до ст. 152 Земельного Кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ст. 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання) користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до договору оренди землі від 03.07.2012 № 00651 Хмельницька міська рада передала, а ФОП ОСОБА_3 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.8-11).

Відповідно до рішення сорок другої сесій Хмельницької міської ради від 17.06.2020 № 67 договір оренди від 03.07.2012 № 00651 щодо земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :17:004:0108, продовжено на три роки (а.с.16).

Додатковою угодою від 16.07.2020 № 256/02 про поновлення договору оренди землі № 00651 від 03.07.2012 із змінами, договір оренди земельної ділянки поновлено на новий термін на 3 (три) роки (а.с.19).

Листом від 07.02.2021 № 07/02/2021 ФОП ОСОБА_3 звернувся до директора ПП «Ярія» ОСОБА_2 із пропозицією укласти письмовий договір щодо використання земельної ділянки, а у випадку недосягнення згоди щодо укладання договору, звільнити земельну ділянку від майна (а.с.25).

Крім цього, листом від 24.02.2021 № 24/02/2021 ФОП ОСОБА_3 звернувся до Хмельницької міської ради та до Зарічанського відділення поліції Хмельницького міського відділу поліції щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (а.с.27 - 30).

Встановлено, що на земельній ділянці, що розташована в АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні ФОП ОСОБА_3 знаходиться майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме, : металевий вагончик площею 22,0 кв.м, металевий контейнер площею 2,5 кв.м, автобус марки «Богдан», д.р.н. НОМЕР_1 , автомобільні шини в кількості 15 шт. Вказана обставина визнається відповідачем ОСОБА_2 .

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що в даному випадку спір пов`язаний із усуненням перешкод у користуванні земельною ділянкою, і договором про спільну діяльність не передбачено розміщення будь-якого майна, а тому відсутні підстави вважати що вказаний спір виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Доводи ОСОБА_2 про те, що належне йому майно, а саме: металевий вагончик 22,0 кв.м., металевий контейнер площею 2,5 кв.м, автобус марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільні шини в кількості 15 шт. розміщені на вказаній земельній ділянці відповідно до Договору про спільну діяльність від 03.04.2006 року, який укладений між ним та ФОП ОСОБА_4 є необґрунтованим.

Колегією суддів встановлено, згідно Договору оренди землі №00651 від 03 липня 2012 року укладеного між Хмельницькою міською радою та ФОП ОСОБА_3 , останній є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :17:004:0108 та площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16.07.2020 року між Хмельницькою міською радою та ФОП ОСОБА_3 укладено додаткову угоду, якою поновлено договір оренди землі на новий термін - 3 роки, до 03.05.2023 року.

Відповідно до п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1000 м2 землі зайняті поточним будівництвом.

Згідно п.3 Договору вказано, що на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні, а також інші об`єкти інфраструктури проїзди, проходи площею 860 м2.

Згідно о п.7 Договору зазначено: «Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини - відсутні».

Згідно договору про спільну діяльність від 03.04.2006 року, який укладений між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 вбачається, що сторони погодили спільну діяльність, а саме, будівництво та розвиток 1-ої частини «Пункту технічної діагностики вантажних автомобілів» на розі вулиць Озерна та Старокостянтинівське шосе.

Разом з тим, відповідачем не доведено, що належне йому майно розташоване на земельній ділянці позивач на підставі вказаного договору, і за змістом цього договору розміщення такого майна не передбачено. Відсутні в матеріалах справи письмові докази на підтвердження слів відповідача про передачу ним позивачу грошових коштів.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд порушив предметну юрисдикцію спору, помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства є необґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що в даному випадку спір пов`язаний із усуненням перешкод у користуванні земельною ділянкою, і договором про спільну діяльність не передбачено розміщення будь-якого майна, а тому відсутні підстави вважати що вказаний спір виник у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції матеріали справи не містять. Таких доказів не додано відповідачем до апеляційної скарги, не отримано таких доказів судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів також не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк