Справа № 504/2629/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2021 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючої судді: Вінської Н.В.,

секретарів Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №7 від 16.09.2019 року про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, укладеного між ТОВ «Трак Корд» та ОСОБА_2 у розмірі 20027,84 грн.

У обґрунтування позову зазначив, що 16.09.2019 року, відповідач підписав договір за умовами якого отримав автомобільні шини. Відповідач порушив умови договору та має заборгованість, яка складає 20027,84 грн. з яких: 6730,44 сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару; 13297,40 сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2- 12.3 Договору. Крім того зазначив, що згідно умов договору, всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов зазначеного договору були відступлені постачальником (ТОВ «Трак Корд») на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» в момент підписання договору.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.08.2021 року, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зокрема зазначив, що приватним виконавцем здійснюється виконавче провадження №65896343 від 23.06.2021 року з примусового виконання виконавчого напису №43045 виданого 18.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» заборгованісті у розмірі 17722,19 грн., що виникла за договором №7 від 16.09.2019 року. Вважає, що зазначене призведе до стягнення з нього одного й того ж боргу двічі. Крім того, посилаючись на ч.3 ст. 178 ЦПК України просив стягнути з позивача на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 5600 грн.

Представник позивача надав відповідь на відзив у якому просив позов задовольнити. Додатково зазначив, що позивач дійсно звертався до приватного виконавця із заявою про прийняття до виконання виконавчого напису про стягнення із ОСОБА_1 за договором №7 від 16.09.2019 року, однак 16.07.2021 року постановою приватного виконавця, вказаний виконавчий напис, був повернутий стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Будь яких стягнень за виконавчим написом приватним виконавцем не здійснювалось. Крім того, відповідач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про скасування виконавчого напису нотаріуса та розгляд справи призначено на 13.12.2021 року. Вважають, що у разі задоволення судом позовних вимог, зазначене не призведе до подвійного стягнення заборгованості з відповідача.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов та відповідь на відзив, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Сторонами не заперечується факт, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. перебував виконавчий напис №43045 виданий 18.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фангарант Груп» заборгованості за договором №7 від 16.09.2019 року, у зв`язку з чим судом цей факт визнається встановленим та таким, що доказуванню не підлягає.

Закриваючи провадження у справі суд виходив з того, що в ході розгляду справи, було встановлено, що обставини, які були предметом позову, перестали існувати, у зв`язку із реалізацією позивачем свого права на звернення до приватного нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Постановляючи рішення, суд зазначає, що постанова приватного виконавця про повернення стягувачу виконавчого документа на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не перешкоджає позивачу (стягувачу) на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, суд наголошує, що перебування на розгляді у Малиновському районному суду м. Одеси позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не свідчить про позитивний результат вирішення цієї справи та не може слугувати підставою для подвійного стягнення заборгованості з відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч. 2ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як зазначив Верховний Суд в постанові від 03.05.2018 року по справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18) відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5600 грн, суд виходив з наступного.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Таким чином враховуючи, що відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували б оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги; договору про надання правничої допомоги; документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд критично відноситься до наданих представником відповідача квитанцій /а.с.43-44/ про переказ коштів, оскільки у зазначених квитанціях не вказано що саме цій платіж здійснювався на оплату правової допомоги, а в квитанції АТ «Приватбанк», взагалі не зазначено ім`я та по батькові платника та отримувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як вбачається з платіжного доручення №10237 від 27.07.2021 року, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2270.00 грн.

Оскільки провадження по справі було закрито, судовий збір у сумі 2270,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255,ст. 258-261, ст. 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «ФК «Фангарант Груп» витрат на правову допомогу у розмірі 5600,00 грн. відмовити.

Зобов`язати УДКСУ у Одеському районі Одеської області повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп», що розташована за адресою: 04073, м. Київ, просп Степана Бандери 21 (корпус В) (), судовий збір, сплачений у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп., який було сплачено на р/р UA0015684, за платіжним дорученням №10237 від 27.07.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 15 денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя: Н.В. Вінська