Справа № 754/6362/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

10 грудня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Богослов Ю.О.

переглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про поворот виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2015 року.

В обґрунтування своїх вимог заявники вказували, що 20.08.2015 року Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/6362/15-ц за позовом ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, було прийнято заочне рішення, яким вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» були задоволено. Після набрання заочним рішенням законної сили, після отримання виконавчих листів для виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20.08.2015 року, в порядку виконання даного рішення в межах виконавчих проваджень № 52092426 та № 54742907 шляхом проведення електронних торгів було реалізовано належні на праві власності частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15.05.2018 року заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20.08.2015 року було скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В результаті повторного перегляду зазначеної вище цивільної справи № 754/6362/15-ц позовну заяву ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.04.2019 року було залишено без розгляду. При оголошенні ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 11.04.2019 року питання про поворот виконання рішення вирішено не було.

У зв`язку з тим, що ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.04.2019 року позовну заяву ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості було залишено без розгляду, заявники вважають за необхідне повернути їм кошти за реалізацію 25/300 частки квартири АДРЕСА_1 , що належали на праві власності ОСОБА_2 та за 25/300 частки квартири АДРЕСА_1 , що належали на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.09.2021 року головуючим суддею по розгляду даної заяви визначено суддю Панченко О.М.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України, заява про поворот виконання рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Оскільки неявка учасників судового процесу не перешкоджає розгляду даної заяви, у відповідності до вимог ч. 10 ст. 444 ЦПК України, суд вважає за можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2015 року позовні вимоги позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованості у розмірі 1 104 292,43 грн. та судовий збір у сумі 3 654 грн. (а.с. 43, 44).

16.03.2016 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано виконавчі листи, видані Деснянським районним судом м. Києва на підставі заочного рішення суду від 20.08.2015 року (а.с. 46).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.05.2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Рогожука С.Л. про перегляд заочного рішення суду від 20.08.2015 року задоволено. Заочне рішення суду від 20.08.2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано; призначено розгляд справи по суті (а.с. 76-78).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.2019 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишено без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання (а.с. 165-168).

Як вбачається з тексту заяви про поворот виконання рішення суду, 01.12.2009 року згідно свідоцтва про право власності було проведено приватизацію 25/100 квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та членами сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_4 загальною площею 21,27 кв.м.

Як видно з Актів про проведені електронні торги та протоколів проведення електронних торгів, переможцем вказаних торгів став ОСОБА_5 , якому на підставі Актів про проведенні електронні торги було видано свідоцтво про право власності на 25/300 частки квартири АДРЕСА_1 , що належали на праві власності ОСОБА_2 та свідоцтво про право власності на 25/300 частки квартири АДРЕСА_1 , що належали на праві власності ОСОБА_1 . Відповідно до протоколів ОСОБА_5 купив 25/300 частки за 75 180,00 гривень кожну, тобто загалом сплативши 150 360,00 гривень.

Згідно статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до висновку, викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14 (провадження №61-14640сво18), при розгляді заяви про поворот виконання рішення необхідно з`ясувати, чи порушено скасованим судовим рішенням права сторін, чи виконано рішення суду, що призвело до порушення прав, які потребують відновлення у судовому порядку. При повороті виконання рішення вчиняються дії, які покликані повернути стан речей до виконання рішення суду.

За змістом наведених норм закону вбачається, що інститут повороту виконання судових рішень не є абсолютним та має певні обмеження. В порядку повороту виконання рішення позивачем повертається відповідачеві все стягнуте з нього за скасованим рішенням у повному обсязі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в рахунок погашення заборгованості, стягнутої на підставі заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20.08.2015 року, позивачем по справі - АТ КБ «Приватбанк» було отримано частину грошових коштів, отриманих від реалізації належних ОСОБА_1 , ОСОБА_2 часток квартири АДРЕСА_1 . При цьому, переходу права власності на нерухоме майно між стягувачем і боржником не відбулося.

Спірне нерухоме майно було реалізовано в ході примусових дій шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням його переможця, яким став ОСОБА_5 , та отримання останнім свідоцтва про право власності. Так, повернення коштів за реалізоване майно боржникам відбудеться не стягувачем (АТ КБ «ПриватБанк»), а за рахунок особи, що стала переможцем прилюдних торгів - ОСОБА_5 .

Всвоїй заяві заявники не зазначають з кого повинні бути стягнуті грошові кошти. Крім того, всупереч вимог ч. 6 ст. 444 ЦПК України заявниками до заяви не додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучене державним або приватним вионавцем.

З урахуванням наведеного, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 260, 444 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву подану до суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.08.2015 року по цивільній справі за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складання), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Панченко