22.02.2021 227/4837/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Левченка А.М.,

за участі секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду м. Добропілля цивільну справу №227/4837/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Акінчіна Ірина Григорівна до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, -

ВСТАНОВИВ

07 грудня 2020 року представник позивача адвокат Акінчіна І.Г., звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з жовтня 2006 року по 24.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 та визнати їх спільною сумісною власністю автомобіль марки «ВАЗ», модель 211540-120-20, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви зазначено, що з жовтня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали мешкати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене житлове приміщення перебуває в її користуванні на підставі рішення Білозерської міської ради Донецької області від 23.06.1986 року. Рішення про спільне проживання ними було прийнято відповідально, свідомо розуміли та виконували взаємні права та обов`язки як подружжя, з жовтня 2006 року вели спільне господарство, купували речі, майно, мали єдиний бюджет, а також сумісні витрати, спрямовані на забезпечення доброботу їх сім`ї. 24.02.2009 року шлюб між ними офіційно було зареєстровано. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка. 25.08.2020 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. заведена спадкова справа №119/2020 до майна ОСОБА_3 . Іншим спадкоємцем першої черги, який подав заяву про прийняття спадщини є син померлого ОСОБА_2 . 13.10.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_3 , а саме на 1/2 частку автомобіля марки «ВАЗ», модель 211540-120-20, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. від 19.10.2020 року за №852/02-31 відмовлено у вчинені нотаріальної дії, тому що не встановлено факту належності автомобіля на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки реєстрація транспортного засобу на ім`я ОСОБА_2 здійснена 01.03.2008 року, а дата реєстрації шлюбу 24.02.2009 р. Також, під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ними, було вирішено придбати зазначений автомобіль в кредит. Безпосередньо в договорі застави в частині зазначення особистих та контактних даних ОСОБА_3 вказано адресу його фактичного проживання: АДРЕСА_1 , що однозначно підтверджує факт відносин без реєстрації шлюбу на момент придбання транспортного засобу. Вона була не тільки обізнаною про оформлення кредиту на купівлю автомобіля, а й надала згоду нести майнову відповідальність за виплату банку позикових коштів про що свідчить договір поруки №29.3ДС/082/П03/2008-А від 07.03.2008 р., за яким вона виступила поручителем за повне та своєчасне виконання чоловіком зобов`язань за кредитним договором №29.3ДС/082/К03/2008-А від 07.03.2008 р. Згідно довідки ВАТ «Кредитпромбанк» №2088/57.2ДС-б.б-57, станом на 28.01.2010 року кредит погашений. Сукупність вищезазначених фактів свідчить, що зазначений транспортний засіб набутий ними внаслідок їх спільної праці в період проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.12.2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.02.2021 року.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник ОСОБА_4 подала суду заяву про слухання справи без її участі.

В судове засідання відповідач та його представник ОСОБА_5 , не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні вчасно та належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Просили судовий збір з відповідача не стягувати, оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частина 3 ст.200 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст.89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до статті 315 ЦПК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку позовного провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи, що встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з жовтня 2006 року по 24.02.2009 року стосується вирішення спору щодо подальшому визнання набутого за вказаний час майна спільною сумісною власністю, то встановлення даного факту підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Судом встановлено, що 24.02.2009 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, про що 24.02.2009 року зроблено відповідний актовий запис №13 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.10).

Згідно з паспортними даними місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 23.12.1983 року (а.с.6).

З копії паспорта ОСОБА_3 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 він був зареєстрований з 03.11.2010 року (а.с.9 звор.).

З копії трудової книжки позивача ОСОБА_1 встановлено, що на час проживання з ОСОБА_3 вона офіційно працювала та по теперішній час перебуває у трудових відносинах, а отже отримувала та отримує дохід. (24-26).

На підтвердження факту спільного проживання та побуту з жовтня 2006 р. по 24.02.2009 р. позивачем було надано до суду фотокартки із зображенням позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , на яких зазначені особи зображені під час спільного відпочинку. (а.с.37).

В ході судового розгляду встановлено, що з жовтня 2006 р. по 24.02.2009 р. сторони проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. У вказаний період сторони не перебували у шлюбі з іншими особами. Вказані обставини підтверджуються актом про проживання від 24.11.2020 року (а.с.29), довідкою голови АСББ «Гармонія» від 24.11.2020 року (а.с. 28).

Під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, 07.03.2008 року ОСОБА_3 було укладено договір кредиту №29.3ДС/082/К03/2008-А з метою купівлі транспортного засобу згідно з договором купівлі - продажу №1763 від 27.02.2008 р. (а.с.14-16), також укладено договір застави №29.3ДС/082/З03/2008-А від 07.03.2008 р., в якому місце проживання ОСОБА_3 зазначено за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-19). Було укладено договір поруки №29.3ДС/082/П03/2008-А від 07.03.2008 р., вдповідно до якого, ОСОБА_1 зобов`язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором №29.3ДС/082/К03/2008-А (а.с.20-21).

Згідно Довідки, виданої ВАТ «Кредитпромбанк» від 28.01.2010 року, ОСОБА_3 виконав всі зобов`язання за вищевказаним кредитним договором та кредитну заборгованість сплатив у повному обсязі (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 (а.с.11).

25.08.2020 р. до майна померлого ОСОБА_3 заведена спадкова справа №119/2020, згідно з якою спадкоємцями за законом є його дружина ОСОБА_1 , та син ОСОБА_2 , які у встановлений строк подали заяви про прийняття спадщини.

13.10.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Клепанової О.А., з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя на спадкове майно до складу якого входить автомобіль марки ВАЗ модель 211540-120-20, 2008 року випуску, н/з НОМЕР_1 . Проте, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нотаріусом здійснивши порівняння дати реєстрації транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 та дати реєстрації шлюбу між ними, не встановлено факту належності автомобіля, який входить до складу спадщини, на праві спільної сумісної власності подружжя. (12-13).

Встановлення вказаного факту позивачу необхідно для реалізації положень ст.74 Сімейного кодексу України.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄСПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р.№ 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст.74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Тоді як ст.60 СК України презюмує, що майно, набуте під час шлюбу, належить чоловікові і жінці на праві спільної сумісної власності.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 12.12.2012р. у справі № 6-148цс12.

В правових позиціях постанови Верховного Суду України від 08 червня 2016 року № 6-2253цс15 визначено, що згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, що проживають однією сім`єю, але не перебувають в шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження її спільного проживання разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на підтвердження ведення сторонами спільного господарства та бюджету, планування спільного відпочинку, виконання взаємних прав та обов`язків, що притаманні подружжю, визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у вказаній частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доказів зворотного суду не надано.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Таким чином, суд вважає, що оскільки спірний автомобіль був придбаний у період коли вони проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, він є спільною сумісною власністю.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 10, 13, 81, 200, 206, 223, 264-265, 273, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Акінчіна Ірина Григорівна до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з жовтня 2006 року по 24.02.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 автомобіль марки «ВАЗ», модель 211540-120-20, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Повний текст рішення суду складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко

12.02.2021