Справа № 944/3241/20 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/811/2897/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Мельничук О.Я., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області в складі судді Кондратьєвої Н.А. від 05 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Яворівського районного суду Львівської області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в твердій грошовій сумі по 3000,00 грн на кожну дитину з подальшою індексацією, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить змінити рішення в частині розміру аліментів та частково задовольнити позов, а саме «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_6 2005 р.н., та ОСОБА_5 2014 р.н., щомісячно, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200,00 грн на кожну дитину з подальшою індексацією, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2020 року і до досягнення дітьми повноліття».

Вказує, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що на момент вирішення спору, апелянт вже не був зареєстрований як фізична особа - підприємець, а саме таку діяльність було припинено 22.02.2021 року, запис №002018645. Підставою для припинення такої діяльності стало введення карантину на території України, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Додає, що коронавірусна хвороба (COVID-19) нанесла фатальні наслідки для підприємницької діяльності відповідача, ним було витрачено всі збереження, щоб підняти свій бізнес на попередній рівень, однак цього не вдалось зробити. Таким чином, інформація про доходи відповідача, витребувана судом від ДПС України, не відповідає дійсності, яких реально у відповідача немає, оскільки останні були витрачені ним на розрахунки з контрагентами та спроби втримати бізнес на плаву. Звертає увагу, що відповідач на даний момент та під час вирішення спору в суді першої інстанції, був та є тимчасово безробітним, перебуває на біржі праці у Львівському обласному центрі зайнятості. Натомість рішенням суду першої інстанції присуджено стягувати з відповідача на користь позивача 6 000,00 грн щомісячно. Такий розмір відшкодування шкоди є неприйнятний у зв`язку з тим, що є більшим, ніж дохід відповідача та позбавить його джерел існування, поставить його життя під загрозу у зв`язку з неможливістю забезпечити себе необхідними засобами для існування. Вказує, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів та добровільно здійснює виплату аліментів у розмірі, який може собі дозволити відповідно до свого доходу, однак вважає, що сума відшкодування повинна бути розумною та співрозмірною його доходу. Апелянт вважає, що розмір аліментів 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на кожну дитину буде співмірним його доходам та таким, що не позбавить його джерел існування та не поставить його життя під загрозу, у зв`язку з неможливістю забезпечити себе необхідними засобами для існування, а також таким, що відповідає вартості життя.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, відзиву на неї - колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 180, 80, 182, 184, 192, ч. 1 ст. 191, ч. 2, ч. 3 ст.181 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, та задовольняючи частково позов, виходив з того, що сторони зареєстрували шлюб 28.05.2004 року у Шклівській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 13. З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що позивач та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку №1155 від 23.06.2020 року, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї зареєстрованих входять: мати ОСОБА_7 , донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_5 .. Відповідно до довідки про доходи №10 від 03.06.2020 року, виданої ТзОВ «Ламела», загальна сума доходу ОСОБА_3 за період червень 2019 - травень 2020 року, становить 53811,75 грн. Відповідно до довідки про доходи №11 від 03.06.2020 року, виданої ТзОВ «Ламела», загальна сума доходу ОСОБА_3 за період грудень 2019 - травень 2020 року, становить 27055,33 грн. Судом встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 - мати позивачки, є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 . Згідно із довідкою виданою Новояворівської районної лікарні ім.Ю.Липи від 14.07.2020 - ОСОБА_5 хворіє на респіраторний алергоз, рекомендовано обстеження, лікування та спостереження у алерголога. Відповідно до довідки від 02.07.2020 року виданої ФОП ОСОБА_8 - ОСОБА_3 відвідує навчання з англійської мови з 01.04.2020 по 30.06.2020 року. Вартість навчання за вказаний період становила 1500 грн. Відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_2 - самозайнята фізична особа. Дохід у 3 звітному період 2019 року становив 9484 грн, у 4 звітному періоді 2019 року становив 12600 грн, у 1 звітному періоді 2020 року становив 1029,35 грн нарахованого доходу. Відповідно до витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_2 22.02.2021 року припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням. Судом встановлено, що згідно із індивідуальним планом працевлаштування безробітного № 0004 від 11.06.2021 - ОСОБА_2 зареєстрований у центрі зайнятості Новояворівської міської філії Львівського обласного центру зайнятості як безробітний. Водночас, при визначенні розміру аліментів суд зяв до уваги матеріальне становище позивача, потреби дітей, зокрема сина ОСОБА_5 який згідно з довідкою від 14.07.2020 Новояворівською районною лікарнею ім.Ю.Липи хворіє на респіраторний алергоз, рекомендовано обстеження, лікування та спостереження у алерголога. Окрім того, суд врахував матеріальне становище відповідача, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку та доказів, які б це спростовували суду не надав, а відтак може надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на викладене, враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн на кожну дитину з подальшою індексацією, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Окрім того, позивач просить стягувати з відповідача додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 2000 грн. Стосовно даної позовної вимоги, суд зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо), оскільки позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, в цій позовній вимозі слід відмовити.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

У липня 2020 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила про:

?стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 8000, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

?стягнення додаткових витрат в сумі 2000 грн, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 28.05.2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб. За час спільного проживання у шлюбі у них народилися двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із листопада 2019 року відповідач не брав участі у вихованні та утриманні дітей, вони залишилися на її повному утриманні. Позивач працювала та отримувала мінімальну заробітну плату, крім того у неї на утриманні перебувала її мати - ОСОБА_7 , яка була пенсіонером по інвалідності 3 групи. Син ОСОБА_5 хворів на респіраторний алергоз, тому йому потрібні регулярні обстеження, лікування та спостереження у алерголога. Донька ОСОБА_4 відвідувала додаткові платні навчання з англійської мови. Відповідач був особою працездатного віку, мав постійну роботу, був приватним підприємцем, проблем зі здоров`ям не мав, мав нерухоме майно та транспортний засіб, а тому мав змогу надавати допомогу на утримання дітей. Жодних інших утриманців відповідач на час подання позовної заяви не мав. Тому, просила позов задовольнити повністю.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення додаткових витрат не оскаржувалось, а тому не переглядається.

За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Як вбачається із матеріалів даної справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, - сторони зареєстрували шлюб 28.05.2004 року у Шклівській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 13.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 14 травня 2021 року шлюб між сторон6ами розірвано.

Сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки, виданої Шклівською селищною радою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку №1155 від 23.06.2020 року, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї зареєстрованих входять: мати ОСОБА_7 , донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки про доходи №10 від 03.06.2020 року, виданої ТзОВ «Ламела», загальна сума доходу ОСОБА_3 за період червень 2019 - травень 2020 року, становить 53811,75 грн.

Відповідно до довідки про доходи №11 від 03.06.2020 року, виданої ТзОВ «Ламела», загальна сума доходу ОСОБА_3 за період грудень 2019 - травень 2020 року, становить 27055,33 грн.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 - мати позивачки, є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 .

Також, з копій ряду медичних документів вбачається, що мати позивачки неодноразово перебувала на стаціонарних та амбулаторних лікуваннях, зокрема, і з приводу серцево-судинних захворювань у період з 2018 по 2020 роки (а.с. 13-21).

Згідно із довідкою виданою Новояворівської районної лікарні ім.Ю.Липи від 14.07.2020 - ОСОБА_5 хворіє на респіраторний алергоз, рекомендовано обстеження, лікування та спостереження у алерголога (а.с. 23-24).

Відповідно до довідки від 02.07.2020 року виданої ФОП ОСОБА_8 - ОСОБА_3 відвідує навчання з англійської мови з 01.04.2020 по 30.06.2020 року. Вартість навчання за вказаний період становила 1500 грн.

Відповідно до відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_2 - самозайнята фізична особа. Дохід у 3 звітному період 2019 року становив 9484 грн, у 4 звітному періоді 2019 року становив 12600 грн, у 1 звітному періоді 2020 року становив 1029,35 грн нарахованого доходу.

Відповідно до витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_2 22.02.2021 року припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням.

Із податкових декларацій платника Єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 вбачається, що загальна сума доходу за 2019 рік складає 206205 грн., за 1 квартал 2020 року - 77795 грн., за 2020 рік - 475184 грн. (а.с. 55-56, 79).

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно із індивідуальним планом працевлаштування безробітного № 0004 від 11.06.2021 - ОСОБА_2 зареєстрований у центрі зайнятості Новояворівської міської філії Львівського обласного центру зайнятості як безробітний.

Згідно Інформації з Державного реєстру нерухомості, відповідач ОСОБА_2 17.08.2021 року придбав земельну ділянку площею 0,0093 га кадастровий номер :04:001:0543.

Окрім цього, з оскаржуваного рішення вбачається, що представник відповідача в судовому засіданні зазначив, відповідач є безробітним і зареєструвався в центрі зайнятості. Відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн на обох дітей. Тому, просить позов задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісяця.

Враховуючи вказане, а саме те, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дітей; те, що сторони проживають окремо та діти сторін проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні; те, що у матеріалах справи відсутні дані про належну участь відповідача в утриманні дітей сторін; те, що встановлений Законом України „Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень та до кінця року зросте до 2618 грн., та в силу ст. 182 СК України є рекомендованим розміром аліментів на одну дитину і який батьки повинні забезпечити дитині; дані про офіційні доходи позивачки; те, що відповідач є працездатним, не отримує допомоги у зв`язку із безробіттям та протягом тривалого часу отримував нерівномірні мінливі, проте значні доходи як підприємець, про що йшлося; те, що відповідач в суді першої інстанції визнав частково позов та просив стягувати з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісяця, що свідчить про його належний майновий стан та можливість надання належного утримання дітям сторін (додатково про належний майновий стан відповідача свідчить і факт придбання ним земельної ділянки у 2021 році); те, що син сторін хворіє на респіраторний алергоз та йому рекомендовано обстеження, лікування та спостереження у алерголога; те, що мати позивачки, яка є інвалідом третьої групи, що проживає разом з позивачкою потребує у зв`язку з частими перебуваннями на лікуванні сторонньої допомоги та відповідно вказане свідчить про додаткові затрати часу та витрати для позивачки; відсутність відомостей про наявність у відповідача інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, -колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно задоволено позовну вимогу про стягнення аліментів частково та стягнуто на утримання дітей сторін щомісячно, в твердій грошовій сумі по 3000,00 грн на кожну дитину з подальшою індексацією, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апелянта про те, що розмір аліментів є неприйнятний у зв`язку з тим, що є більшим, ніж дохід відповідача та позбавить його джерел існування, поставить його життя під загрозу у зв`язку з неможливістю забезпечити себе необхідними засобами для існування, колегія суддів вважає безпідставними, зважаючи на те, що відповідач в особі свого представника у суді першої інстанції позов визнав частково та просив стягувати з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісяця, що свідчить про достатні доходи відповідача та відповідно такий взмозі утримати себе та сплачувати аліменти на дітей принаймні у розмірі 5000 грн. Про його належний майновий стан свідчить і факт придбання ним земельної ділянки у 2021 році, про що йшлося.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 05 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2021 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: О.Я. Мельничук

М.М. Шандра