справа № 208/8130/19
№ провадження 2/208/320/21
28 січня 2021 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетров ської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначення опікуна»,-
1.Позиція сторони позивача.
В грудні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначення опікуна», відповідно до позовних вимог, позивач прохає:
-позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, досягнення дітьми віку повноліття;
-стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття;
-встановити опіку над неповнолітніми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 - опікуном малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування заяви зазначає, що вона є рідною бабусею малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 ОСОБА_2 , є її донька та матір малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . По відношенню до молодшої дитини ОСОБА_2 є одинокою матір`ю, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Підставою для звернення до суду з даною позовною заявою є захист прав та інтересів малолітніх онуків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в силу свого віку не мають можливості самостійно захистити свої права.
Донька позивача ОСОБА_2 з 2017 року веде кочівний спосіб життя, бродяжить містом, мешкає постійно з новими співмешканцями, зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами. Якщо у 2017 році ОСОБА_2 хоча б іноді мешкала з дітьми, намагалася допомагати в їх матеріальному утриманні, періодично спілкувалася з малолітніми, то на сьогоднішній день більше року дітьми своїми не цікавиться, матеріально їх не утримує, не цікавиться їх станом здоров`я, інтересами та розвитком. Окрім того, місце її знаходження не теперішній час позивачу не відомо.
Позивач зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_2 діти неодноразово потрапляли в поле зору служби у справах дітей адміністрації Заводського району. Спеціалістами служби з матір`ю дітей неодноразово проводилась профілактична робота щодо наслідків невиконання батьківських обов`язків, але проведена робота не надала позитивних результатів. Діти знаходяться на повному утримані позивача. Лише за сприянням служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради у 2018 році вдалося влаштувати дітей до дошкільних навчальних закладів міста без присутності матері. Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_3 взагалі від народження не цікавився сином. На сьогоднішній день його місце знаходження позивачу не відомо. У малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є біологічна бабуся ОСОБА_7 , яка мешкає на Дніпровській території міста Кам`янське. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем було прийнято рішення, що малолітня ОСОБА_5 буде тимчасово мешкати у біологічної бабусі ОСОБА_7 . Під час проживання ОСОБА_5 у ОСОБА_7 остання повністю перервала контакт дитини з нашою родиною та з її рідним братом, таким чином порушивши права обох дітей. ОСОБА_7 не сприяє в зустрічах рідного брата з сестрою, не поздоровляє ОСОБА_4 на день народження та інші свята, не дозволяє забрати дівчинку на вихідні тощо. Позивач є єдиною рідною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено документально. Позивач має намір оформити опіку над обома онуками та не хоче, щоб діти були розлучені. На сьогоднішній день позивач повністю піклується про ОСОБА_4 , а надалі має бажання піклуватись про обох онуків. ОСОБА_2 , маючи двох малолітніх дітей, в порушення вимог статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, не виконує належним чином батьківські обов`язки. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.51 Конституції України, на батьків покладено обов`язки утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У порушення вказаних вимог, відповідачка не виконує обов`язків по вихованню, лікуванню та утриманню дітей. Відповідно до ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей.
2. Позиція відповідача та третіх осіб.
Відповідачі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними..
Третя особа Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, заперечень проти позовних вимог не подали, направили заяви про розгляд справи без участі представника, та не заперечували щодо винесення рішення.
3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.
У грудні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначення опікуна».
Ухвалою від 17 квітня 2020 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд.
02.09.2021 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 використала право на подачу заяви про проведення судового розгляду за своєю відсутності, не заперечуючи проти ухвалення судового рішення.
Відповідачі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явились.
Третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, подали заяви про проведення судового розгляду за відсутності своїх представників, не заперечуючи проти ухвалення судового рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
4. Фактичні обставини встановлені судом.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданого Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 19 вересня 2002 року (а.с. 88), є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матір малолітніх дітей:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьком дитини зазначений ОСОБА_3 (а.с. 8);
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 397, відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджено витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про народження (а.с. 9).
ОСОБА_2 з 2017 року веде кочівний спосіб життя, бродяжить містом, мешкає постійно з новими співмешканцями, зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами.
Відповідно до листа від 20 серпня 2018 року Директора департаменту з гуманітарних питань Кам`янської міської ради Онищенко Т.Я. сім`я та діти потрапили в поле зору служби у справах дітей адміністрації Заводського району, що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Відповідно до копії від 04 лютого 2018 року із ОСОБА_2 проведено співбесіду, щодо належного виконання батьківських обов`язків (а.с. 12).
Відповідно до листа від 18 червня 2018 року начальника управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Лютій В.М. , з метою недопущення нецільового використання коштів державної допомоги одиноким матерям ОСОБА_2 необхідно вжити заходів, відповідно до чинного законодавства (а.с.13).
Відповідно до листа Начальника Кам`янського відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області начальника Служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Черновій Л.І. повідомлено, що ОСОБА_2 , 1988 року народження притягалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 14).
Відповідно до пояснень, що містяться в матеріалах справи від 12 грудня 2017 року ОСОБА_2 зазначає, що проходила один раз лікування в спеціалізованому закладі від наркозалежності (а.с. 15).
Відповідно до листа Департаменту з гуманітарних питань Кам`янської міської ради КЗ «Санаторій дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 41 «Посмішка»» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує дошкільний навчальний заклад з 21.09.2018 року (а.с. 17).
Відповідно до листа Головного лікаря КНП КМР «ЦПМСД №3» Задої С.Б, на начальника Кам`янського міського центру соціальних служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради Л.І. Чернової діти мешкають з бабусею за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають на обліку (а.с. 18).
Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради надано висновок, щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
-позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 та громадянки ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є доцільним (а.с. 49-50).
Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради надано подання про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за станом здоров`ям та за бажанням може опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 84-85).
5. Правові норми законодавства застосовані судом.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно зі статями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 27 Конвенції, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно зі статтею 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Статтею 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аналогічні положення щодо виховання дітей та спілкування з їх батьками містяться у розділах 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».
Згідно ст.157 СК України той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до керівних роз`яснень, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Згідно п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Стаття 171 СК України закріплює, що дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.
Відповідно до положень ст. 13 Закону України» Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по -батькові.
Відповідно до ст. 22 Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
Згідно ч. 4 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.
Згідно пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Згідно до п. 2.32. Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, на підставі рішення суду про позбавлення батьківських прав у графі "Для відміток" актового запису зазначається "Батьки (батько, мати) позбавлені батьківських прав на підставі рішення (назва суду), N справи _______ від ________". Учинений запис
засвідчується печаткою і підписом посадової особи відділу реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках відомості про батьків з актового запису не виключаються, а тому з батьків, якого позбавленої батьківських прав, повторне свідоцтво про народження дитини не видається.
Відповідно до п.1.15, 2.16.7, 2.18 зазначених правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу.
Ч. 6 ст. 164 СК України, Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Ч. 1 ст. 165 СК України, Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Ч. 2 ст. 166 СК України, Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Ч. 3 ст. 166 СК України, При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Правилами ч.3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.
7. Висновки та мотиви прийнятого рішення.
Суд зазначає, що батьківські права засновані на спорідненості батьків з дитиною, тому виникнення між дитиною і батьком конфлікту чи погіршення їх особистих стосунків, що може мати тимчасовий характер, не є підставою для позбавлення цих прав.
При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення матері (батька) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні.
Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається лише бабуся, свідчить про те, що мати та батько дитини не бажає приймати участь у їх утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він/вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для (батька) матері, так і для дитини.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Сімейним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьків батьківських прав щодо дітей.
Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини й протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Суд враховує правовий висновок зроблений у Постанові Верховного Суду від 6 травня 2020 року у справі № 753/2025/19, згідно до якого ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Питання щодо сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.
Отже, враховуючи те що батьки самоусунулися від виконання батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей, що полягає у не піклуванні про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти; не проявляють інтересу до справи, будучи належним чином сповіщеними, заперечень проти позову не подали, в судові засідання не прибували, ставлення до дітей на краще не змінили, не проявили зацікавленості в захисті своїх батьківських прав щодо дітей що у своїй сукупності доводить умисне ухилення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських прав, що є підставою для позбавлення батьківських прав, за наявності її винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками.
Правилами ч.3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Щодо встановлення опіки, враховуючи подання про доцільність призначення опікуном ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги та визнає ї такою, що підлягає задоволенню.
Крім того визнання відповідачем ОСОБА_11 позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Статтею 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
В той же час, враховуючи приписи Ч. 3 ст. 166 СК України, суд зобов`язаний при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав одночасно прийняти рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Враховуючи що при зверненні із позовом ОСОБА_1 заявлено вимоги про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини, суд вважає необхідним прийняти рішення про задоволення цих вимог.
Щодо розміру аліменти які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з «06» грудня 2019 р., і до досягнення дітьми віку повноліття.
З ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з «06» грудня 2019 р., і до досягнення дитиною віку повноліття.
Щодо проведення змін у актовому записі, то згідно до Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини, що не є підставою для зміни актового запису, а є лише підставою на підставі рішення суду про позбавлення батьківських прав у графі "Для відміток" актового запису зазначення "Батьки (батько, мати) позбавлені батьківських прав на підставі рішення (назва суду), N справи _______ від ________", засвідчення його печаткою і підписом посадової особи, та не є підставою для виключення відомостей про батьків дитини, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
8. Розподіл судових витрат між сторонами.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по справі, пов`язані зі сплатою судового збору при подачі нею позову до суду.
А також підлягає судовий збір з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави.
Керуючись ст.ст.1, 2, 12, ч.2 ст.13, 81, 141, 174, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначення опікуна» - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 - батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з «06» грудня 2019 р., і до досягнення дітьми віку повноліття.
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з «06» грудня 2019 р., і до досягнення дитиною віку повноліття.
Встановити опіку над неповнолітніми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 - опікуном малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В силу ст. 430 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 - 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 50 копійок суму сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 - 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 50 копійок суму сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 568 (одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 568 (одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім) гривень 50 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Сторони по справі:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
третя особа - Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, юридична адреса: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, проспект Свободи, будинок №2/1.
Суддя Івченко Т. П.