Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.12.2021 Справа №607/4325/21
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Безручко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ленько Руслана Івановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,-
23 листопада 2021 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Ленько Р.І. надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення у справі №607/4325/21, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, 18 листопада 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково. Однак, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу, відтак просить стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Ленько Р.І. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Хлєбніков С.В. в судовому засіданні вважає, що стягнення витрат на професійну правову допомогу не підлягають до задоволення. Крім цього, зазначив, що оскільки судом задоволено позов частково, тому при вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу суд має врахувати дану обставину. Також, представник відповідача подав письмові заперечення у яких зокрема зазначив, що позивач при подачі позову не подавались попереднього розрахунку судових витрат, які позивач очікував понести у зв`язку із розглядом даної справи. Вважає, що докази, які подав представник позивача в обґрунтування понесених витрат існували на момент подачі позову та розгляду справи в суді, а тому могли бути подані ним під час розгляду справи. Крім цього, вважає, що представником позивача не надано доказів, які б дозволяли встановити реальність адвокатських витрат, тобто встановити їх дійсність та необхідність.
Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
18 листопада 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.
Ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37 598 грн. 49 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 1 000 грн. моральної шкоди, 1 800 грн. понесених витрат, пов`язаних з визначенням вартості матеріального збитку, а також 908 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд..
Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Ленько Р.І. , разом із позовною заявою, подано, у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, в розмірі 10 000 грн., а також у судовому засіданні до закінчення судових дебатів заявлено про намір подати суду додаткові докази на підтвердження витрат ОСОБА_1 , які остання понесла, або повинна буде понести на правову допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Під час розгляду справи по суті представником ОСОБА_1 - адвокатом Ленько Р.І. заявлено вимогу про стягнення понесених судових витрат та про намір подати суду додаткові докази на підтвердження витрат ОСОБА_1 , які остання понесла, або повинна буде понести на правову допомогу.
Після ухвалення судового рішення, 23.11.2021 року, тобто у строк до п`яти днів, представником позивача - адвокатом Ленько Р.І. разом із заявою про стягнення судових витрат подано суду докази, що їх підтверджують, а саме: договір про надання правничої допомоги, укладений 01 березня 2021 року між ОСОБА_1 та Ленько Р.І. , акт приймання-передачі наданих послуг від 17 листопада 2021 року та квитанцію №9 від 03 березня 2021 року, згідно якої ОСОБА_1 , на підставі договору про надання правничої допомоги від 01.03.2021 року, оплатила 10 000 грн. за отриману правничу допомогу.
Як вбачається із поданих документів в підтвердження понесених судових витрат, 01 березня 2021 року між адвокатом Ленько Р.І. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правничої допомоги, яким сторони погодили, що сума гонорару за даним договором складає 10 000 грн., є фіксованою та не залежить від обсягу наданих послуг (правничої допомоги) адвокатом за даним договором.
17 листопада 2021 року між адвокатом Ленько Р.І. та ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі наданих послуг, згідно якого адвокатом було надано, а Клієнтом прийнято послуги адвоката за договором (професійна правнича допомога) на загальну суму 10 000 грн. Претензії з приводу обсягу та якості наданих послуг (правничої допомоги) у сторін відсутні.
Згідно квитанції №9 від 03 березня 2021 року, ОСОБА_1, на підставі договору про надання правничої допомоги від 01.03.2021 року, оплатила 10 000 грн. за отриману правничу допомогу.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до постанови Великої Палати ВС від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, висвітлено правову позицію щодо вирішення питання про професійну правничу допомогу, де зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Велика Палата вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, -
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 424 (сім тисяч чотириста двадцять чотири) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 09 грудня 2021 року

Головуючий суддяВ. В. Ромазан