Справа № 165/2141/18
Провадження № 2/165/7/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог приватний нотаріус Нововолинського міського нотаріального округу Башинська Людмила Петрівна про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та застосування наслідків недійсності правочину, -

встановив:

27 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Нововолинської міської ради Волинської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та застосування наслідків недійсності правочину.

Вимоги обгрунтовує тим, що її брат ОСОБА_4 проживав у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказане житло на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 02 квітня 2008 року, виданого органом приватизації Житлово-комунального об`єднання Нововолинської міської ради, належало на праві приватної власності ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її брат ОСОБА_4 помер і після його смерті ОСОБА_5 почала проживати із позивачем в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Разом вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, порівно оплачували комунальні послуги. Зазначила, що ОСОБА_5 хворіла, потребувала стороннього догляду та нагляду, а тому вона проживала разом із спадкодавцем та допомагала їй в побуті. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Будучи спадкодавцем четвертої черги після смерті ОСОБА_5 , вона вступила у володіння та користування спадковим майном - квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, їй стало відомо, що 24 липня 2018 року приватним нотаріусом Башинською Л.П. було видано ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на вищевказану квартиру. Документально підтвердити факт її проживання разом із ОСОБА_5 однією сім`єю понад п`ять років вона не може, оскільки місце її реєстрації різниться із місцем проживання спадкодавця. З огляду на вищевикладене просить суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю більш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 01 жовтня 2018 року замінено у справі первісного відповідача - Нововолинську міську раду Волинської області, належним - ОСОБА_3 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області Башинську Людмилу Петрівну (а.с.34-35).

15 листопада 2018 року позивач подала до суду письмову заяву, в якій збільшила позовні вимоги, а тому просила суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю більш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 та визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене 24 липня 2018 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Башинською Людмилою Петрівною, за реєстровим номером №756, видане спадкодавцю ОСОБА_3 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та застосувати наслідки недійсності правочину - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності №27172225, зареєстрований 24 липня 2018 року на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57-58).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що тривалий час, а саме понад п`ять років проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 за однією адресою, вела з нею спільне господарство, а тому, вважає, що є всі підстави для задоволення її позовних вимог.

Представник позивача - адвокат Свередюк Ю.А. у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 хворіла, потребувала стороннього догляду та нагляду, а тому ОСОБА_1 протягом останніх п`ять років до дня відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем та допомагала їй в побуті. Даний факт можуть підтвердити свідки. Спадщину прийняла далека родичка ОСОБА_5 - відповідач ОСОБА_3 , яка неправомірним шляхом отримала документи на спірне житло. Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги, тому саме їй в порядку спадкування за законом має належати квартира, а не ОСОБА_3 . З цих підстав вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчене 24 липня 2018 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Башинською Л.П. слід визнати дійсним і застосувати всі наслідки недійсності правочину.

Відповідач ОСОБА_3 допитана у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що її тітка ОСОБА_5 дійсно перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , проживала разом з останнім в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 у 2006 році, вона продовжила проживати за вищевказаною адресою, а в період з 2008 року по 2009 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Похорон ОСОБА_5 здійснювала її тітка і їй була виплачена допомога на поховання спадкодавця. Твердження позивача щодо спільного проживання із ОСОБА_5 є надуманими та не відповідають дійсним обставинам. В квартиру по АДРЕСА_3 позивач заселилася лише в листопаді 2013 року, тобто після смерті ОСОБА_5 . За довідкою Виконавчого комітету Благодатної селищної ради м. Нововолинська Волинської області від 09 липня 2018 року №133, що наявна в матеріалах спадкової справи спадкодавець ОСОБА_5 проживала одна і одна була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Більше того, доводи позивача спростовуються актом обстеження фактичного місця проживання складений комісією виконавчого комітету Благодатної селищної ради від 29 жовтня 2018 року. Вважає, що позов поданий з метою спадкування майна належного ОСОБА_5 . Син останньої - ОСОБА_8 приніс документи на квартиру для їх збереження її тітці та матері, а у 2012 році просив їх віддати ОСОБА_1 , за що та пообіцяла встановити ОСОБА_5 пам`ятник та дати кілька тисяч гривень. Однак, згодом ОСОБА_9 сказав, що попри всі домовленості з ОСОБА_1 , пам`ятника позивач не встановила та ніяких йому грошей не дала. Документи на житло забрала у адвоката ОСОБА_10 і тоді у приватного нотаріуса Башинської Л.П. отримала свідоцтво про право на спадщину.

Свідок ОСОБА_11 показала, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_3 з братом позивача ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 в 2005-2006 році бачила як ОСОБА_5 заходила в квартиру по АДРЕСА_4 , тоді вона сказала, що проживає в цьому житлі, оскільки в належній їй квартирі встановлене пічне опалення. Бачила як ОСОБА_5 ходила в магазин, носила продукти харчування, прала речі. Проживала остання за вищевказаною адресою до самої своєї смерті. Хто здійснював поховання ОСОБА_5 їй невідомо.

Свідок ОСОБА_14 показала, що з покійною ОСОБА_5 близько товаришувала тривалий час і після того як та захворіла в 2011 році доглядала за ОСОБА_3 , опалювала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , носила їй воду. Також ОСОБА_5 допомагав її син ОСОБА_9 та тітка ОСОБА_16 , саме вона доправила ОСОБА_5 в лікарню, як їй стало погано. В період коли спадкодавець хворіла, позивач ОСОБА_1 не приходила, а з`явилася лише на похоронах. Знає, що покійна допомагала ОСОБА_1 по господарству, полола їй город, вибивала хідники, однак разом вони не проживали. Знає, що ОСОБА_5 мала співмешканця ОСОБА_17 , який помер раніше від неї.

Свідок ОСОБА_18 показав у судовому засіданні, що у 2006 році, після смерті ОСОБА_4 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , залишилася проживати його співмешканка ОСОБА_5 . Позивач ОСОБА_1 працювала і ОСОБА_5 перевезла деякі свої речі у її квартиру, що по АДРЕСА_4 , а в свою квартиру лише зрідка навідувалася. Згодом ОСОБА_5 познайомилася з ОСОБА_17 , який переселився з будинку пристарілих в належно їй житло по АДРЕСА_3 , а згодом також помер. Зазначив, що подруга ОСОБА_19 часто приходила до ОСОБА_5 на квартиру по АДРЕСА_3 , звідти поховали спадкодавця.

Свідок ОСОБА_20 показала, що 2006 року помер ОСОБА_4 , а у 2011 році його дружина ОСОБА_3 . Вона одна проживала по АДРЕСА_1 , допомагала їй по господарству ОСОБА_16 (тітка ОСОБА_5 ). Спадкодавець ОСОБА_5 познайомилася з ОСОБА_17 , з яким також проживала в квартирі по Перемоги. ОСОБА_14 та ОСОБА_16 возили ОСОБА_5 в лікарню і остання її поховала. Лише 3-4 роки позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 часто навідувала ОСОБА_1 , допомагала їй прати, полоти город, за що та пригощала ОСОБА_5 спиртними напоями. Особисті речі спадкодавця ОСОБА_5 знаходилися в квартирі по АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_23 показав, що проживає по сусідству з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . В квартирі по Перемоги, до самої своєї смерті проживав брат ОСОБА_1 - ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_3 . Через півтора місяці ОСОБА_5 попросила перенести її речі на квартиру по ОСОБА_25 . Пояснила, що перевозить речі, оскільки в її квартирі холодно і немає чим опалювати житло. А в 2014 році ОСОБА_1 переїхала проживати на квартиру належну ОСОБА_5 по вул. Перемоги. Людмила померла через 4-5 років після смерті ОСОБА_4 і до самої своєї смерті проживала разом з ОСОБА_1 по АДРЕСА_4 ). ОСОБА_3 дійсно мала квартиранта ОСОБА_17 , якого забрала з будинку пристарілих. Бачив неодноразово як ОСОБА_14 та ОСОБА_5 приходили в квартиру по АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_26 показала, що позивача ОСОБА_1 знає давно, разом навчалися у школі. Знайома була з її братом ОСОБА_4 , який помер у 2006 році. Зазначила, що останній до самої своєї смерті проживав разом з ОСОБА_5 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де зараз проживає позивач. Після смерті ОСОБА_4 , спадкодавець ОСОБА_5 до самої своєї смерті проживала разом з ОСОБА_1 , вела з нею спільне господарство.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 проживала весь час в квартирі по АДРЕСА_3 . Померла восени, приблизно п`ять років тому. Після смерті ОСОБА_4 , вона проживала разом з інвалідом ОСОБА_17 , який помер на три роки раніше неї. ОСОБА_5 приватизувала житло по Перемоги , на даний час там проживає позивач ОСОБА_1 . Раніше в квартирі проживало подружжя ОСОБА_1 , однак перша дружина ОСОБА_4 покинула його і тоді він почав сумісне проживання з ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_5 продовжила проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є родичкою спадкодавця ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_31 показала суду, що позивача ОСОБА_1 знає давно, разом з нею працювала. Знає, що спадкодавець ОСОБА_5 була дружиною брата позивача, вона проживала разом з ОСОБА_4 по вул. Перемоги в смт. Благодатному. Сім років тому помер ОСОБА_4 , а через три роки померла і його дружина ОСОБА_3 . ОСОБА_1 жила з батьком по АДРЕСА_4 , згодом переважно з нею проживала ОСОБА_5 , коли ж вона "запивала", то жила в квартирі по Перемоги, яка не опалювалася. Її хоронила тітка ОСОБА_16 . Документи на квартиру знаходилися в ОСОБА_1 , вона віддала їх адвокату Васильчуку В.Г. щоб той оформив її право власності на житло по АДРЕСА_3 . Коли документи опинилися в адвоката, він «продав» їх відповідачу ОСОБА_3 і вже вона оформила спадщину на себе.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні показав, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перебувала в користуванні батьків позивача. В останні роки життя ОСОБА_5 в квартиру по Перемоги лише навідувалася, оскільки після смерті ОСОБА_4 постійно проживала разом з позивачем в квартирі по АДРЕСА_4 . Особисто йому повідомляла, що там проживає.

Суд, заслухавши у судовому засіданні позивача, її представника та відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали позову в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Такого висновку суд дійшов з наступних підстав.

У судовому засіданні, з копії свідоцтв про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 встановлено, що останні були рідними братом та сестрою (а.с.6-8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.9).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя, спадкодавець ОСОБА_5 приватизувавши нерухоме майно, оформила своє право приватної власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджується наступними письмовими доказами: копією свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 02 квітня 2008 року, виданим приватизаційним відділом ЖКО Нововолинської міської ради, відомостями внесеними до Реєстру речових прав на нерухоме майно 10 травня 2008 року за №23183992 (а.с.16-17).

Згідно копії спадкової справи №45/2018 на майно померлої ОСОБА_5 (а.с.89-115), ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_5 і тоді відкрилася спадщина на належне майно. З заявою про прийняття спадщини за померлою звернулася племінниця спадкодавця - ОСОБА_3 , вона ж і прийняла спадщину ( на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 була неповнолітньою). 24 липня 2018 року приватний нотаріус Нововолинського міського нотаріального округу у Волинській області Башинська Л.П. видала відповідачу ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_5 .

В матеріалах спадкової справи міститься довідка за підписом селищного голови Виконавчого комітету Благодатної селищної ради м. Нововолинська Волинської області Топорівського О. за №133 від 09 липня 2018 року, я якій зазначено, що спадкодавець ОСОБА_35 проживала і була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.93).

Згідно довідки селищного голови Виконавчого комітету Благодатної селищної ради м. Нововолинська Волинської області Топорівського О. №46 від 05 липня 2018 року, що була долучена позивачем, спадкодавець ОСОБА_5 значилася зареєстрованою за вищевказаною адресою в період з 10 жовтня 2006 року по 10 березня 2011 року (а.с.15).

Рішенням Нововолинського міського суду від 24 березня 2011 року, позивач ОСОБА_1 була виселена з житла за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.140-143). Даний факт також підтверджується довідкою начальника КП «УЖК №2» від 19 червня 2018 року (а.с.12).

Факт встановлення якого просить позивач має для неї юридичне значення, є підставою для оформлення ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Як на підставу своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1 зазначила, що спадкодавець ОСОБА_5 проживала з нею останніх п`ять років до відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 і на обгрунтовування своїх позовних вимог долучила акти від 25 червня 2018 року (а.с.13-14), складені та підписані комісією в складі селищного голови та депутата селищної ради.

Суд критично ставиться до вищезазначених письмових доказів, оскільки складені акти від 25 червня 2018 року саме зі слів свідків, зокрема: ОСОБА_18 , ОСОБА_36 , ОСОБА_11 та ОСОБА_37 , більшість з яких була допитана судом. Їх твердження були оцінені та враховані. Більше того, вищеперелічені документи суперечать довідці за підписом того ж селищного голови Виконавчого комітету Благодатної селищної ради м. Нововолинська Волинської області Топорівського О. за №133 від 09 липня 2018 року, що видавалася значно раніше і наявна в матеріалах спадкової справи.

При ухваленні рішення у даній справі суд бере до уваги ту обставину, що допитані у судовому засіданні свідки дали суперечливі покази щодо предмету спору. Покази дані свідками допитами судом за клопотанням позивача були спростовані показами свідків зі сторони відповідача. Однак всі вони підтвердили, що ОСОБА_5 неодноразово бачили в належній їй квартирі по АДРЕСА_3 і після смерті ОСОБА_4 вона перебувала у стосунках з ОСОБА_7 , який помер за три роки до її смерті і постійно проживав в тій же квартирі по АДРЕСА_3 .

Більше того, з показів свідків та пояснень сторін, судом було встановлено, що поховання ОСОБА_5 здійснювала її тітка ОСОБА_16 , саме вона доставила ОСОБА_5 у лікарню, коли та занедужала і отримала соціальну допомогу на її поховання. Близька подруга ОСОБА_14 часто навідувала ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 і тут, як вказували більшість свідків, знаходилися особисті речі ОСОБА_5 (більша їх частина).

З огляду на все вищевикладене, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_5 більш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 , не був підтверджений в суді ні матеріалами справи, ні показами свідків.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 23 вказаної постанови передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1216, ст.121 Цивільного Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з того, що покази частини свідків самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_5 склались та мали місце, протягом відповідного періоду часу, усталені відносини, які притаманні сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на те, що позивачем ОСОБА_1 не було надано достатньо належних та допустимих доказів, які вказували на підставність поданого нею позову, тому правового підґрунтя для його задоволення суд не знаходить і, як наслідок, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю більш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , суд відмовляє.

Оскільки факт постійного проживання позивача із спадкодавцем судом не був встановлений, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий номер №756, видане спадкодавцю ОСОБА_3 , посвідчене 24 липня 2018 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Башинською Л.П. та застосування наслідків недійсності правочину, суд також відмовляє.

Судові витрати у справі, що складаються з 704,80 грн. судового збору (а.с.1), у зв`язку з відмовою судом у позові та з підстав передбачених ст.141 ЦПК України, суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.2, ст.3, ст.81, ст.137, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.279 ЦПК України, - суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог приватний нотаріус Нововолинського міського нотаріального округу Башинська Людмила Петрівна про встановлення факту проживання однією сім`єю більш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий номер №756, видане спадкодавцю ОСОБА_3 , посвідчене 24 липня 2018 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Башинською Людмилою Петрівною та застосування наслідків недійсності правочину, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 лютого 2021 року.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк