ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/8286/20
Провадження № 22-ц/4820/1266/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Гриньова А. М.,

з участю: сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/8286/20 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року (суддя Палінчак О. М., повне судове рішення складено 15 червня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, суд

у с т а н о в и в :

У березні 2020 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначали, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку. ОСОБА_1 на праві власності належить квартира у будинку АДРЕСА_3 . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про припинення права спільної часткової власності та поділ будинку в натурі проведено поділ домогосподарства в натурі. За будинком АДРЕСА_3 закріплена земельна ділянка площею 0,1 га. Вони мають намір відчужити свою квартиру та виникла необхідність приватизувати частину земельної ділянки. У позасудовому порядку встановити порядок користування земельною ділянкою не можуть.

Тому позивачі просили встановити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_3 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року позов задоволено частково. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,0941 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 згідно з висновком експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року (Додаток № 13, ІІ варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою з координатами відповідно до Додатку № 13а, що є невід`ємною частиною рішення суду):

- виділено ОСОБА_4 і ОСОБА_5 частину земельної ділянки площею 941 кв. м по АДРЕСА_3 0,0299 га, яка у додатку № 13 до висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року забарвлена зеленим кольором;

- виділено ОСОБА_2 частину земельної ділянки площею 941 кв. м по АДРЕСА_3 0,0180 га, яка у додатку № 13 до висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року забарвлена фіолетовим кольором;

- виділено ОСОБА_1 частину земельної ділянки площею 941 кв. м по АДРЕСА_3 0,0351 га, яка у додатку № 13 до висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року забарвлена синім кольором;

- залишено у спільному користуванні частину земельної ділянки площею 941 кв. м по АДРЕСА_3 0,0111 га, яка у додатку № 13 до висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року забарвлена жовтим кольором.

У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційних скаргах просять його змінити у частині обраного судом варіанту порядку користування земельною ділянкою, запропонованого експертом у висновку № 810/020 від 23 березня 2021 року. Посилаються на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вважають недоцільним та незручним обраний судом варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою. Залишення у спільному користуванні земельної ділянки з лівої сторони будинку є недоцільним та неефективним, оскільки вони нею фактично не користуються. Другий і третій варіанти не відповідають фактичному користуванню, який склався між ними.

ОСОБА_1 просить встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до І варіанту висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року з координатами відповідно до додатку № 12а. Зазначає, що за цим варіантом менша частина земельної ділянки залишається у спільному користуванні. Вважає, що суд мав би врахувати надання нею переваги І варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскільки вона має найбільшу частку у праві власності на житловий будинок, у якому народилася і в якому її родина проживає більше 50 років.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до ІІІ варіанту висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року з координатами відповідно до додатку № 12а.

03 грудня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що в апеляційній скарзі помилково вказано про обрання ним ІІІ-го варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою. У дійсності він просить встановити порядок користування відповідно до І варіанту висновку експерта з координатами відповідно до додатку № 12а.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і її представник апеляційні скарги підтримали. ОСОБА_2 визнала апеляційні скарги необґрунтованими у повному обсязі.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.03.2019 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2018 року у справі № 686/16520/18 ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є власниками Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_4 загальною площею 37,7 кв. м, житловою площею 29,6 кв. м (а. с. 13-14).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2013 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2012 року у справі № 2-641/2012 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_3 загальною площею 44,2 кв. м, житловою площею 24,9 кв. м (а. с. 49).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 листопада 2017 року у справі № 686/9650/17 ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_5 загальною площею 22,6 кв. м, житловою площею 19 кв. м (а. с. 57).

Об`єкти нерухомого майна розташовані на земельній ділянці площею 0,0941 га, з приводу користування якою між сторонами виник спір.

Відповідно до висновку комісії виконкому Проскурівської міської ради від 21 червня 1953 року запропоновано зареєструвати користування земельною ділянкою по АДРЕСА_6 ) розміром 940,76 кв. м. На схематичному плані будівельного кварталу АДРЕСА_7 схематично зображено розташування та конфігурацію зазначеної земельної ділянки (а.с. 38-41).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що найбільш доцільним і таким, що відповідає вимогам закону, є ІІ варіант (Додаток № 13) висновку земельно-технічної експертизи № 810/020 від 23 березня 2021 року, оскільки порядок користування земельною ділянкою визначений з дотриманням частки кожної із сторін у нерухомому майні та забезпечує їх вільне користування належним майном.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Частиною 1 статті 377 ЦК України у редакції, чинній на час набуття сторонами права власності на житловий будинок, передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (частини 2 і 4 статті 120 ЗК України у України у редакції, чинній на час набуття сторонами права власності на житловий будинок).

Зазначені норми права закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Відповідно до вказаних норм визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду, та передбачає механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

На підставі частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

При визначенні варіантів користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного із співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстави відсутні, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним із співвласників належним йому майном.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16, підстав відступити від якого не встановив Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 759/16282/14-ц.

Цей правовий висновок суд першої інстанції правильно врахував на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

При проведенні у справі експертизи експерт установив, що на місцевості не виявлено межових знаків, які б чітко посвідчували межі відокремленого користування земельною ділянкою між сторонами, тому визначити площі та конфігурацію земельних ділянок, які перебувають у користуванні кожного із них, неможливо.

Суд, установивши відсутність між сторонами будь-яким чином оформленої угоди щодо порядку користування земельною ділянкою, та врахувавши, що ІІ варіант порядку користування земельною ділянкою, запропонований експертом, не передбачає відступлення від часток сторін у праві власності на житловий будинок та одночасно забезпечує їм безперешкодний доступ до належного майна та можливість вільно користуватися ним, правильно встановив порядок користування спірною земельною ділянкою згідно з цим варіантом.

Не ґрунтується на законі посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд мав би врахувати надання нею переваги І варіанту встановлення порядку користування земельною ділянкою, оскільки вона має найбільшу частку у праві власності на житловий будинок, у якому народилася і в якому її родина проживає більше 50 років.

При встановленні порядку користування земельною ділянкою варто виходити з того, що наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи, тобто такий порядок повинен максимально забезпечити усім користувачам земельною ділянкою безперешкодний доступ і вільне користування житловим будинком та господарськими будівлями і спорудами.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 і ОСОБА_4 про недоцільність залишення у спільному користуванні земельної ділянки з лівої сторони будинку, якою вони фактично не користуються, не заслуговують на увагу.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

На ОСОБА_1 і ОСОБА_4 як власників житлового будинку покладається обов`язок з утримання майна, для чого необхідний доступ до зовнішніх стін будинку кожного з лівої сторони також.

Апеляційний суд не погоджується з твердженням заявників про те, що доступ до стін будинку для їх обслуговування передбачений також І варіантом встановлення порядку користування земельною ділянкою висновку експертизи.

У пункті 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м.

Перший варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою висновку експертизи № 810/020 від 23 березня 2021 року передбачає виділення ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з лівої сторони будинку земельної ділянки для обслуговування стін будинку менше 1,0 м.

Посилання заявників на недоцільність залишення у спільному користуванні більшої частини земельної ділянки за ІІ варіантом порівняно з іншими не спростовують правильний висновок суду першої інстанції, оскільки суд при встановленні порядку користування земельною ділянкою має враховувати необхідність забезпечення усім сторонам вільного доступу до свого майна.

Так як користування майном є однією із закріплених у статті 317 ЦК України складових права власності, то забезпечення вільної реалізації цього права є переважним для суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ІІ варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою найбільш забезпечує баланс інтересів кожної із сторін.

З огляду на викладене судове рішення, що переглядається, ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційних скарг немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта