Провадження № 2/243/504/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Гончарова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Симонової В.П.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , за участю представника позивача, адвоката Шевченка Сергія Анатолійовича, до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , за участю представника позивача, адвоката Шевченка Сергія Анатолійовича, до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , яку він придбав 16.11.2020 року на підставі договору купівлі-продажу у ОСОБА_3 , інтереси якої представляла за довіреністю ОСОБА_4 . Відповідно до п. 9 договору купівлі-продажу відповідач зобов`язалась до 23.11.2020 року знятись з реєстрації за вказаною вище адресою, але до теперішнього часу цього не зробила, хоча, відповідач не мешкає в спірній квартирі, її речі в ній відсутні. Зареєстроване місце проживання відповідача у належній позивачу квартирі порушує права ОСОБА_1 , як власника, розпоряджатися власним майном на свій розсуд, йому доводиться нести додаткові витрати з оплати вартості комунальних послуг та він не має можливості оформити субсидію.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Шевченко С.А., в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, своїм правом на надання відзиву не скористалася, наданого законом права на участь у судовому засіданні не використала, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 16.11.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3975, ОСОБА_4 , діюча від імені та в інтересах громадянки РФ ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , продала, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 . Видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 232733116 від 16.11.2020 року.

Відповідно до довідки № 1603 від 07.12.2020 року, виданої начальником управління ТОВ «Синергія - БТ», та повідомлення № 22-15/5884 від 17.12.2020 року, виданого відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована з 21.01.1987 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 20.11.2010 року Відділом РАЦС Невського району Комітету у справах РАЦС Уряду Санкт-Петербургу, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклали шлюб 20.11.2010 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_9 , дружини ОСОБА_9 .

Як вбачається з акту від 09.12.2020 року № 161, складеного керівником комітету мікрорайону Центр-1 в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мешкають у квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_3 , за місце реєстрації фактично не мешкає з 2014 року по теперішній час.

За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_12 в у спірній квартирі АДРЕСА_1 не мешкає з 2014 року, вона не є членом сім`ї позивача, а також не є особою, які можуть бути прирівняні до членів сім`ї згідно зі ст. 64 ЖК УРСР, а тому відповідач має бути позбавлена права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки її право користування даним нерухомим майном перешкоджає позивачу як власнику житла розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, на підставі ст. ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , за участю представника позивача, адвоката Шевченка Сергія Анатолійовича, до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 22.02.2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова