Справа № 461/2085/20
Провадження № 4-с/461/5/21
11.05.2021 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Мисько Х.М.,
секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Галицького відділу ДВС у м.Львові ЗМУЮ (м.Львів) Макарова Ю.Ю. щодо виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири АДРЕСА_1 ; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Макарова Ю.Ю. від 20.10.2020 року про закриття виконавчого провадження №60937053 з примусового виконання виконавчого листа №461/970/18, виданого Галицьким районним судом м.Львова 24.12.2019 року про виселення ОСОБА_1 та його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати головного державного виконавця Макарова Ю.Ю. вселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартиру АДРЕСА_1 .
В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що на виконанні у Галицькому ВДВС у м.Львові перебуває виконавче провадження №60937053 з примусового виконання виконавчого листа №461/970/18, виданого Галицьким районним судом м.Львова 24.12.2019 року про виселення ОСОБА_1 та його малолітнього сина ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла. 20.01.2020 року головним державним виконавцем Макаровим Ю.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки згідно акту державного виконавця від 16.01.2020 року боржників було виселено. При цьому, 14.01.2020 року Верховним Судом у складі судді Касаційного цивільного суду, при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника на рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.08.2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31.10.2019 року у цивільній справі №461/970/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування ГРА ЛМР, про розірвання договору найму житла та виселення, було постановлено ухвалу, якою зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.08.2018 року у справі №461/970/18 в частині виселення скаржника та його малолітнього сина. Зважаючи на наведене, вказує, що головним державним виконавцем були вчинені неправомірні дії та прийняті неправомірні рішення, якими було порушено його права та права його малолітнього сина на проживання в спірній квартирі до остаточного вирішення справи в суді касаційної інстанції. Відтак, просить скаргу задоволити.
Скаржник ОСОБА_1 , державний виконавець та стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки.
Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно із ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
У відповідності до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення (суду) на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Частинами 1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Судом встановлено, що на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №60698475 з примусового виконання виконавчого листа №461/970/18, виданого 22.11.2019 року Галицьким районним судом м.Львова про виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його малолітнього сина, що проживає разом з ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , без надання іншого житла.
22.01.2020 року старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Лесько Н.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №60698475 з виконання виконавчого листа №461/970/18, виданого Галицьким районним судом м.Львова 22.11.2019 року, оскільки згідно акту державного виконавця від 16.01.2020 року боржника виселено, чим фактично виконано рішення суду (а.с.11).
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду ОСОБА_3 від 14.01.2020 року відкрито касаційне провадження у справі №461/970/18, клопотання ОСОБА_1 задоволено частково, зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.08.2018 року у справі №461/970/18 в частині виселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його малолітнього сина, що проживає разом з ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із квартири за адресою: АДРЕСА_2 , без надання іншого житла (а.с.6-7).
Водночас, як вбачається з супровідного листа Управління забезпечення роботи Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду за Вих.№3375/0/222-20 від 20.01.2020 року, копію вищевказаної ухвали про зупинення виконання оскаржуваного рішення Галицького районного суду м.Львова від 14.01.2020 року сторонам по справі скеровано 20.01.2020 року, тобто пізніше ніж державним виконавцем фактично виконано рішення суду у справі №461/970/18. Будь-яких належних доказів отримання державним виконавцем копії вказаної ухвали Верховного Суду до виконання оскаржуваного рішення 16.01.2020 року та винесення у зв`язку з цим 22.01.2020 року постанови про закінчення виконавчого провадження №60698475, суду не надано.
Таким чином, виносячи постанову від 22.01.2020 року про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець діяла у межах повноважень та у спосіб передбачений Законом України "Про виконавче провадження", оскільки саме на державних виконавців покладаються обов`язки щодо належного виконання судових рішень.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є законними і правомірними, а відтак у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.447, 449, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
Ухвала може бути повністю або частково оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова. Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Мисько Х.М.