Справа № 201/7082/20
Провадження № 2/201/720/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 лютого 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та пояснення третьої особи

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29 липня 2020 року звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина до якої входить Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки 0,1438 га та 0,0821 га, які розташовані в АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «Автокредит плюс» м. Дніпро згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та договору фінансового лізингу № CS00A!00000102 від 08 червня 2016 року.

Після смерті батька вона прийняла спадщину до якої увійшла земельна ділянка та будинок, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру № 47617463 від 04 травня 2017 року, однак у видачі свідоцтва на автомобіль їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Оскільки вона є спадкоємцем першої черги, а відмова нотаріуса порушує її майнові права, тому звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування право власності на автомобіль (а.с. 2-3).

22 вересня 2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області, в яких заступник голови ліквідаційної комісії просив слухати справу за їх відсутності, окрім того зазначив, що даний ТЗ зареєстровано за ТОВ «Автокредит Плюс» 03 серпня 2016 року, підставою для перереєстрації ТЗ є заява власника та документи що підтверджують правомочність придбання ТЗ, для реєстрації права власності на ТЗ позивач може звернутися до будь- якого сервісного центру МВС в областях (а.с.36-37).

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 29 липня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.18).

Ухвалою судді від 04 серпня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування за законом (а.с. 25-26).

19 жовтня 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача та витребувано з Смілянської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 44-45).

15 грудня 2020 року витребуванні документи надійшли на адресу суду (а.с.55-102).

Ухвалою суду від 21 січня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 108-109).

Позивач в судове засідання не з`явилася, в своїх заявах, які надійшли на адресу суду 08 вересня, 15 вересня, 25 листопада 2020 року просила слухати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с. 29,31, 52).

Третя особа, 22 жовтня 2020 року надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.48).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Фактичні обставини в становленні судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 (а.с. 8).

ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 (а.с. 6) та свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 (а.с.7).

Після смерті батька відкрилася спадщина до якої входить Ѕ частини житлового будинку та земельної ділянки 0,1438 га та 0,0821 га, які розташовані в АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «Автокредит плюс» м. Дніпро згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та договору фінансового лізингу № CS00A!00000102 від 08 червня 2016 року.

02 березня 2017 року позивач звернулася до компетентного органу з заявою про прийняття спадщини (а.с. 60).

30 січня 2018 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 97) та свідоцтво про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1438 га та 0,0821 га, які розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.98 на звороті, 100)

26 травня 2020 року постановою нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину , автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , через відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 15-16).

08 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Автокредит Плюс» було укладено договір фінансового лізингу №CS00A!00000102, у вигляді заяви про приєднання до публічного договору, предметом якого є автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, тип Універсал, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 37 000 грн. даним договором передбачено сплата авансового платежу в сумі 14 800 грн. і сплата лізингових платежів протягом 60 місяців по 780 грн. щомісяця , згідно з графіком. Згідно акту прийму передачі, який є додатком № 1 до договору автомобіль був фактично переданий батькові (а.с. 9-10).

Станом на 16 березня 2020 рік за договором фінансового лізингу №CS00A!00000102 від 08 червня 2016 року, лізингоотримувач ОСОБА_2 , предмет лізингу автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , заборгованості для сплати не має, що підтверджується наданою довідкою ТОВ «Автокредит Плюс»( а.с. 11).

Право власності на даний на автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, тип Універсал, номер кузова НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано за ТОВ «Автокредит Плюс» (а.с. 12).

Оскільки у позивача існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав вона звернулася до суду.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2статті 16 ЦК України).

За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першоюст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно положеньст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Так, згідно умов договору від 08 червня 2016 року відповідач передає ОСОБА_2 предмет лізингу у користування, строк лізингу 60 місяців з моменту підписання договору п. 14.1.1(а.с.9).

У ч. 1 ст. 608 ЦК України зазначається, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

В той же час, права та зобов`язання за договором фінансового лізингу № №CS00A!00000102 від 08 червня 2016 року як лізингоодержувача належним чином успадкувала та реалізувала позивач ОСОБА_1 , яка здійснила всі необхідні платежі за цим договором, що підтверджується довідкою ТОВ «Автокредит Плюс», у якій зафіксовано остаточне виконання зобов`язання сторін по фінансовому лізингу вже після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_2 , яка належним чином прийняла спадщину, фактично прийнявши на себе та реалізувавши обов`язки лізингоодержувача за договором фінансового лізингу №№CS00A!00000102 від 08 червня 2016, укладеного за життя її пормелим батьком. Однак позивачу ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач у встановленому законом порядку звернулася до державного нотаріуса для оформлення спадщини на рухоме майно та їй необхідно було надати в нотаріальну контору правовстановлюючі документи на право власності на нерухоме майно, але через їх відсутність нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену квартиру.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за ОСОБА_1 право власності на автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Позивачем при подачі позову не заявлено вимоги про стягнення судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 76-78, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс», третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Черкаській області про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль ВАЗ 21043, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2021 року.

Суддя С.О. Демидова