Номер провадження: 22-ц/813/669/21
Номер справи місцевого суду: 946/6491/19
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової С.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

переглянувши справу №946/6491/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року у складі судді Грубіян Л.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 5 вересня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2006 року, залишеним без змін в апеляційному порядку 5 грудня 2006 року, у кримінальній справі №1-217-2006 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, призначено покарання та в порядку вирішення цивільного позову стягнуто з ОСОБА_2 на його ОСОБА_1 користь на відшкодування шкоди 16349,35 грн. Посилаючись на не погашення суми боргу, позивач ОСОБА_1 на підставі статті 625 ЦК України просив стягнути з відповідача: 16349,35 грн. суму основного зобов`язання; 78950,73 грн. суму боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 5 грудня 2006 року по 4 вересня 2019 року; 6257,99 грн. 3% річних (а.с.1-3).

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 вересня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2 відзив не подав.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Висновок суду мотивовано тим, що вироком суду у кримінальній справі на відшкодування шкоди стягнуто 16349,36 грн., стягнення цієї ж суми судовим рішенням призведе до подвійного стягнення. Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо виконання вироку в частині відшкодування шкоди в розмірі 16349,35 грн., то безпідставними є вимоги ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 5 грудня 2006 року по 4 вересня 2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.35-37).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Станом на теперішній час присуджена вироком суду шкода не відшкодована, сума боргу становить 16349,35 грн., невиконання грошового обов`язку по сплаті боргу має наслідком застосування статті 625 ЦК України.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 5 грудня 2006 року, в справі №1-217-2006, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік, зі звільненням від виконання основного покарання в силу статті 75 КК України з випробувальним строком 2 роки; стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 на відшкодування завданої злочином шкоди 16349,35 грн. (а.с.7-9, 10-12).

Отримані ОСОБА_1 , 1980 року народження, при дорожньо-транспортній пригоді тяжкі тілесні ушкодження мали наслідком встановлення йому першої групи інвалідності безстроково (а.с.6).

Грошове зобов`язання в розмірі 16349,35 грн. по відшкодуванню шкоди не виконано.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 вересня 2006 року в справі №1-217-2006 набрав законної сили з 5 грудня 2006 року. Грошове зобов`язання за вироком суду не виконане, що має наслідком застосування положень частини 2 статті 625 ЦК України.

Так, невиконане є грошове зобов`язання: 16349,35 грн.

Період прострочення: з 5 грудня 2006 року по 4 вересня 2019 року.

Індекс інфляції за 2007 рік 116.6; за 2008 рік 122.3; за 2009 рік 112.3; за 2010 рік 109.1; за 2011 рік 104.6; за 2012 рік 99.8; за 2013 рік 100.5; за 2014 рік 124.9; за 2015 рік 143.3; за 2016 рік 112.4; за 2017 рік 113.7; за 2018 рік 109.8; за період січня-серпня 2019 року (101.0, 100.5, 100.9, 101.0, 100.7, 99.5, 99.4, 99.7) 102.7.

Інфляційні втрати за час прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 16349,35 грн. за період з 5 грудня 2006 року по 4 вересня 2019 року становлять 60948,33 грн. (16349,35 грн. х 116.6 : 100 х 122.3 : 100 х 112.3 : 100 х 109.1 : 100 х 104.6 : 100 х 99.8 : 100 х 100.5 : 100 х 124.9 : 100 х 143.3 : 100 х 112.4 : 100 х 113.7 : 100 х 109.8 : 100 х 102.7 = 77297,68 грн. 16349,35 грн. = 60948,33 грн.).

Три відсотки річних на суму прострочення 16349,35 грн. за період з 5 грудня 2006 року по 4 вересня 2019 року становить 6257,99 грн. (16349,45 грн. : 100% х 3% х 4657 днів : 365 днів = 6257,99 грн.).

Таким чином, в порядку передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України відповідальності за порушення грошового зобов`язання з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 60948,33 грн. та три відсотки річних в сумі 6257,99 грн.

Відповідач ОСОБА_2 не надав доказів виконання ним грошового зобов`язання, а саме відшкодування ОСОБА_1 стягнутої вироком суду шкоди в розмірі 16349,35 грн.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення у цивільній справі суми боргу 16349,35 грн. не сплаченого за вироком суду у кримінальній справі безпідставні, так як виконанню підлягає вирок суду в частині вирішення вимог цивільного позову (вироком суду стягнуто на відшкодування шкоди 16349,35 грн.).

В порядку статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач ОСОБА_1 згідно пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід 1 групи звільнений за подання позовної заяви в сумі 768,40 грн., за подання апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн., а всього підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 1921,00 грн.

Відповідно до положень частин 4,5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 4 лютого 2021 року завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; заяв про відкладення розгляду справи не подали. Справа в провадженні суду першої інстанції з 5 вересня 2019 року, в провадженні суду апеляційної інстанції з 15 січня 2020 року, учасники справи мали процесуальний час для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресом: АДРЕСА_1 , однак судові повістки рівно як і іншу судову кореспонденцію за зареєстрованим в установленому законом порядку місцем проживання не отримує (кореспонденція повертається або з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», або з відміткою «відмова адресата від тримання»). Зокрема, судову повістку на 4 лютого 2021 року ОСОБА_2 відмовився отримувати, що підтверджено довідкою пошти про причини повернення адресної кореспонденції, а саме «адресат відмовився». Процесуальна поведінка відповідача розглядається судом апеляційної інстанції як зловживання процесуальними правами. Отже, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за період з 5 грудня 2006 року по 4 вересня 2019 року інфляційні втрати в сумі 60948 гривен 33 копійок та три відсотки річних в сумі 6257 гривен 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в загальній сумі 1921 гривен 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова