Справа № 703/3095/20
23 лютого 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бондаренко А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 травня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та засуджено до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Однак, до даного часу ОСОБА_2 збитки завдані злочином не відшкодував, особистого спілкування уникає, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 12 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на зареєстроване у передбаченому законом порядку місце його проживання, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направив.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію позивача, яка викладена у його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Під час судового розгляду встановлено, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебувало кримінальне провадження №703/116/20, 1-кп/703/369/20 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
За результатами розгляду вищевказаного кримінального провадження смілянським міськрайонним судом Черкаської області 29 травня 2020 року постановлено вирок, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки (а.с.9-10).
Вказаний вирок учасниками провадження до суду апеляційної інстанції не осаджувався та набрав законної сили.
Згідно диспозиції ч.3 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за вказаною частиною статті настає у разі таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.
Згідно ч.6 ст.82 ЦК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Як вбачається з вищевказаного вироку, потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_1 з цивільним позовом в межах кримінального провадження не звертався.
Згідно ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз.1 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, судом у вказаному вироку зазначено, що вартість викраденого майна складає: металевого візка - 833 гривні 33 копійки, гірського велосипеда марки «Winner Milano» - 2000 гривень, жіночого велосипеда марки «Вікторія» - 1250 гривень, жіночого велосипеда марки «Либідь» - 1700 гривень, бензотримера марки «Дніпро-М БТ 433» - 1140 гривень, зварювального апарата інверторного типу марки «Дніпро-М» - 1390 гривень, ручної електропилки - циркулярки марки «Макіта» - 1442 гривні, болгарки марки «Макіта» - 1710 гривень, шуруповерт марки «Макіта» - 1536 гривень, електричного лобзика марки «Макіта» - 840 гривень, болгарку марки «Макіта» - 1899 гривень.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення щодо речових доказів і документів.
Вищевказаним вироком суду речові докази - гірський велосипед марки «Winner Milano», велосипед марки «Вікторія», бензотример марки «Дніпро-М БТ 433», залишено потерпілому ОСОБА_1 , звільнивши його від зобов`язань по зберігальній розписці.
Загальна вартість майна, повернутого ОСОБА_1 , яке було у нього викрадене ОСОБА_2 , з врахуванням його вартості, яка зазначена у вироку суду, становить 4390 гривень.
Таким чином, станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, позивачу ОСОБА_1 була частково відшкодована шкода, яка завдана кримінальним правопорушенням, шляхом повернення частини викраденого у нього майна вартістю 4390 гривень, в зв`язку з чим вимога позивача у цій частині є безпідставною.
Доказів відшкодування ОСОБА_2 матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_1 , завданої злочином, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», був звільнений від сплати судового збору, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог ч.1, ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок.
На підставі викладеного, відповідно до ст.22, 1166, 1177 ЦК України та керуючись ст.4, 12, 13, 28, 76-82, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко