Справа № 462/723/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-з/811/37/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

22 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді Мікуш Ю.Р., розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Левика Я.А. у справі за апеляційною скаргою Залізничного відділу Державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 30 жовтня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посадових осіб Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

16.02.2020 року через канцелярію суду за вх. №3818 надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Левика Я.А. у справі за апеляційною скаргою Залізничного відділу Державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 30 жовтня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, посадових осіб Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання до вчинення дій.

В заяві ОСОБА_1 просить відвести суддю Левика Я.А. від розгляду цієї справи та всіх справ заявника в подальшому.

Заява про відвід обґрунтована тим, що ОСОБА_2 взявся розглядати справу № 462/723/13-ц після його фальсифікацій розрахунку боргів по його заробітній платі, які він вчинив при розгляді справи № 462/4598/18, де він вигадав вихідні дані без довідок підприємства та на підставі власної брехні та вигадок виніс судове рішення без сплати підприємством судового збору за апеляцію. Вказує, що справа № 462/4598/18 є продовження справи № 462/723/13-ц щодо стягнення боргів по заробітній платі. - тотожна справа. Цей суддя демонстрував подвійні стандарти до правосуддя, оскільки в інших ухвалах щодо працівників ДАП «Львівські авіалінії», він вже вимагав сплату судового збору, як того вимагає закон. Замовна позиція цього судді суперечить правовій позиції Верховного Суду. Вказує, що в цьому суді діє принцип кругової поруки та блату, оскільки щодо членів Вільної профспілки ІТП ДАП «Львівські авіалінії» упереджено приймаються всі апеляції «Голови комісії з реорганізації» ОСОБА_3 без обов`язкової сплати судового збору та інших самозванців за фіктивною довіреністю, завіреною фальшивою печаткою, на якій вказане Міністерство транспорту України, ліквідоване в 2004 році. Цей суддя демонструює подвійні стандарти до застосування законодавства про судовий збір, порушив принцип змагальності сторін. Дії цього судді свідчать про змову з рейдерами ДАП «Львівські авіалінії», щоб звільнені працівники ніколи не отримали борги з зарплати та намагання їм прислужитись. Цей суддя демонструє свою заангажованість, не здатний справедливо та у встановлені терміни розглянути справу. Але за свою фіктивну роботу та замовну брехню отримує заробітну плату. Стягувач критично ставиться до можливості розгляду даної справи цим компетентним суддею, який повиннен представляти безсторонній суд, натомість свідомо на замовлення порушує права членів профспілки - стягувачів, стосовно яких рейдерами ДАП «Львівські авіалінії» не виконуються судові рішення про стягнення боргів з заробітної плати. Стягувач приходить до висновку, що для забезпечення умов, за яких не виникало будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, чи безсторонності суддів при розгляді даної справи, цю заяву про відвід цього судді слід задовольнити. На підставі зазначеного вважає, що цей суддя не може брати участь у розгляді цієї справи та підлягає відводу, так як його діяння викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості.

Відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року відвід заявлений ОСОБА_1 судді Левику Я.А. визнано необґрунтованим.

18 лютого 2021 року заяву про відвід передано на розгляд судді Мікуш Ю.Р.

Розглянувши заяву про відвід, суд дійшов висновку, що підстав для її задоволення немає.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями ч.4 ст.39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Отже, виходячи зі змісту ч.4 ст.39 ЦПК України, заявник заявляючи відвід на підставі п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак жодних доказів про упередженість чи необ`єктивність судді Левика Я.А. під час відкриття апеляційного провадження та підготовки до розгляду апеляційної скарги Залізничного відділу Державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 30 жовтня 2020 рокузаявником не надано.

У справі «Rustavi 2 Broadcasting Company Ltd та інші проти Грузії» (заява № 16812/17) ЄСПЛ висловився про те, що безпідставні звинувачення суддів в упередженості та скарги на них до дисциплінарних органів можуть бути оцінені як спроби паралізувати здійснення правосуддя, та зрештою зіграти проти самих скаржників.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Всупереч наведеному обставини зазначені в заяві про відвід є лише суб`єктивною думкою ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_1 про неможливість розгляду справи суддею Левиком С.Я. у встановлений законом строк не може бути перевірено суддею апеляційного в межах розгляду зави про відвід.

Суддя, який вирішує відвід в порядку ст.40 ЦПК України не наділений повноваженнями перевіряти дотримання процесуальних норм суддею, якому заявлений відвід.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Покликання в заяві про відвід на упередженість та необ`єктивність судді Левика Я.А. зводяться до незгоди з постановою Львівського апеляційного суду у справі №462/4598/18 та з процесуальними рішеннями судді Левика Я.А. у інших справах з питань оплати судового збору, що в силу ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.

Суддя який розглядає заяву про відвід, не може давати оцінку процесуальним рішенням судді, які можуть бути перевірені шляхом оскарження до суду касаційної інстанції.

Відповідно наведені мотиви відводу не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлений відвід до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст.36, 40 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Левику Я.А. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Мікуш