Єдиний унікальний номер: 237/589/20
Провадження номер: 2/223/9/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка, третя особа: Вугледарська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкав з дружиною ОСОБА_1 за місце її реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 31 березня 2018 року зазначено, що 22 червня 1988 року за актовим записом №71, зареєстровано шлюб між (мовою оригіналу) « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , та « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Таким чином, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходились у зареєстрованому шлюбі.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України ОСОБА_1 , як дружина є спадкоємцем першої черги за законом. На день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно, а саме: на житлову квартиру АДРЕСА_3 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 24 травня 1999 року; на легковий автомобіль Toyota Corolla, 1987 року випуску, сірого кольору, номер кузову: НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 , які належать померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_4 від 15 червня 2001 року. Як вбачається з інформації зі Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась, із заявами про прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємці не звертались. У зв`язку з відсутністю у заявника доказів спільного проживання разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 не може отримати у нотаріусах свідоцтва про право на спадщину за законом.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини; встановити факт прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; визнати право власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на спадкове майно: житлову квартиру АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 24.05.1999 року; легковий автомобіль Toyota Corolla, 1987 року випуску, сірого кольору, номер кузову: НОМЕР_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_3 .

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 16 листопада 2020 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Вугледарську міську раду (а.с. 49).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 52, 54). Від представника позивачки ОСОБА_6 на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірительки ОСОБА_1 , наполягли на задоволенні вимог позову (а.с. 57).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 55). Причини нявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило.

Представник третьої особи Вугледарської міської ради в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 53). Від третьої особи на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справ за відсутності представника Вугледарської міської ради (а.с. 56).

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії паспорту громадянина України позивачки серії НОМЕР_5 , виданого 06 квітня 2005 року Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 20 вересня 2005 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується листом Військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області №212/05-23 від 19 лютого 2020 року (а.с. 6, 17).

Відповідно до копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого 08 листопада 2001 року Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 24 травня 1982 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 22 червня 1988 року, складеного російською мовою « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_6 , та « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_5 , 22 червня 1988 року зареєстрували шлюб (а.с. 8).

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 31 березня 2017 року встановлено факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Курахове, паспорта серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_2 , виданого Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 08 листопада 2001 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_2 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 (а.с. 11).

Згідно довідки №314 від 20 січня 2016 року, виданого Військово-цивільної адміністрації міста Красногорівки Мар`їнського району Донецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_6 , який зареєстрований у АДРЕСА_1 , дійсно проживає без реєстрації на підконтрольній Україні території АДРЕСА_2 , за місцем реєстрації і проживання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 05 серпня 2016 року, виданого Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 у віці 75 років помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Курахове Мар`їнського району Донецької області (а.с. 9).

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59290408 від 05 лютого 2020 року у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриті спадкові справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 від 24 травня 1999 року, квартира АДРЕСА_3 належала на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 13).

Згідно положень ст. ст. 1216, 1220, 1221 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та п. п. 3.21 п. 3 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5від 22.02.2012 року (далі - Порядок) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. п. 3.22 п. 3 Глави 10 Розділу ІІ Порядку у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року, постановленій в межах цивільної справи за Єдиним унікальним номером 336/709/18.

Так, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст. 2 Закону не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч. 3 ст. 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою, та оцінені судом.

З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для позивачки ОСОБА_1 суттєве значення та є необхідним для прийняття спадщини, оформлення спадкової справи, а його встановлення іншим чином є неможливим, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини.

Вирішуючи питання щодо встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Як вбачається з п. п. 4.10, 4.11 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.

Так, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

При цьому, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, враховуючи, що відповідне рішення, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України та п. п. 3.21 п. 3 Глави 10 Розділу ІІ Порядку, є безпосередньою підставою, вважати останню такою, що прийняла спадщину, та необхідною умовою для подальшого одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, суд, спираючись на положення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», приходить до висновку, що вимоги позову про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, є передчасними і не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 29, 1216, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5від 22.02.2012 року, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка, третя особа: Вугледарська міська рада, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із cпадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини.

В задоволенні іншої частини вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.