Справа № 583/3969/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Плотникової Н.Б.

при секретарі Добровольській А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

Органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації Сумської області

до ОСОБА_1

третя особа: Грунська сільська рада Охтирського району Сумської області

про відібрання новонародженої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2020 року позивач орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації Сумської області, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав до суду позовну заяву до відповідача про відібрання новонародженої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій просить відібрати без позбавлення батьківських прав у громадянки ОСОБА_1 , мешканки с. Грунь Охтирського району Сумської області, новонароджену дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., які підлягають індексації, щомісяця, на утримання новонародженої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину ОСОБА_2 . В сім`ї ОСОБА_1 склалася ситуація, яка загрожувала життю та здоров`ю новонародженої житини, тому рішенням виконавчого комітету Грунської сільської ради від 16.10.2020 р. № 63 «Про вилучення малолітньої дитини», новонароджена ОСОБА_3 була відібрана із сім`ї матері. 16.10.2020 року новонароджена ОСОБА_3 була вилучена із сім`ї та направлено до дитячого відділення КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ». 22.10.2020 р. ОСОБА_2 була направлена до КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». Мати дитини ОСОБА_1 не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання новонародженої дитини, не піклується про її здоров`я, не здійснює належний догляд за дитиною. Під час обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 було встановлено, що відповідачка порушує санітарно-гігієнічні умови проживання, усі кімнати в будинку в занедбаному стані, приготованої їжі немає, продукти харчування відсутні, відсутня постільна білизна. Громадянка ОСОБА_1 знаходиться на «Д» обліку у лікаря-психіатра, не контролює своєї поведінки та може завдати шкоду новонародженій дитині. Комісією з питань прав дитини Грунської сільської ради Охтирського району прийнято рішення щодо доцільності відібрання у гр. ОСОБА_1 новонародженої дитини ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача - органу опіки та піклування Охтирської РДА Моісєєнко С.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що це її перша дитина, після народження дитина була на грудному годуванні, вона за нею доглядала. Наразі вона (відповідачка) проживає разом зі своїми братами в батьківській хаті по АДРЕСА_1 , однак там умови для проживання дитини відсутні, город вона не садить, підсобного господарства у неї немає, вона ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності. Вона згодна, що не виконувала свої обов`язки по вихованню новонародженої дитини, на даний час у неї відсутня можливість забезпечити дитині нормальні житлові та санітарно-гігієнічні умови, вона не зможе належно утримувати дитину.

Представник Грунської сільської ради Охтирського району Савков І.М. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зазначив, що відібрання малолітньої доньки ОСОБА_3 від матері відповідає інтересам дитини, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, що створило небезпеку для життя та здоровя новонародженої дитини. Відповідачка не здійснює належний догляд та не піклується про здоров`я новонародженої дочки. За останній місяць відповідачка тричі змінювала місце проживання, на даний час проживає з новим співмешканцем у батьківській хаті, де проживають також її брати. В будинку антисанітарія, речі розкидані, умови для проживання новонародженої дитини відсутні. Такі обставини загрожують життю та здоров`ю новонародженої дитини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачка ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми). Запис про батька дитини проведений в порядку ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері (а.с. 8).

Сім`я ОСОБА_1 перебувала на обліку в Грунській сільській раді як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах. Згідно довідки до акту огляду спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії від 26.09.2017 р. ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з дитинства безтерміново (а.с. 9).

Під час обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 (акти обстеження від 04.08.2020 року, 03.09.2020 року, 24.09.2020 року) комісією з посадових осіб Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області було встановлено, що ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить матері її співмешканця ОСОБА_4 ОСОБА_5 . В житловому будинку три кімнати, опалення пічне. Весь будинок потребує ремонту, по всіх кімнатах тріщини у стінах і стелі. На підлозі лежить глина. Продукти харчування відсутні, холодильник порожній, предмети побутової хімії відсутні, немає постільної білизни, полотенець., є земельна ділянка, яка в бур`янах. Подвір`я все в бур`янах, є лише стежки, по яким ходять. Матеріально-побутові умови проживання для новонародженої дитини гр. ОСОБА_1 незадовільні. Під час обстеження умов проживання 24.09.2020 року співмешканець ОСОБА_6 був у нетверезому стані, погрожував ОСОБА_7 , що вижене її з дитиною з дому. Крім того, співмешканець постійної роботи немає, працює інколи за наймом (а.с. 10).

28.09.2020 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області було вирішено попередити ОСОБА_1 про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків та звернутися до виконавчого комітету Грунської сільської ради з клопотанням про тимчасове вилучення у ОСОБА_1 її доньки ОСОБА_2 з метою надання матері можливості винайти собі і дитині житло (а.с. 5).

Рішенням виконавчого комітету Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області від 16.10.2020 року № 63 у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози життю або здоров`ю дитини було вирішено відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 та забезпечити тимчасове влаштування дитини до Сумського обласного спеціалізованого «Будинку дитини» (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_4 новонароджена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була вилучена із сім`ї та 22.10.2020 р. направлена до КНП СОР «Сумський обласний будинок дитини», де і перебуває на даний час (а.с. 43).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно вимог ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1989 року (ратифікована 27.02.1991 року) зазначено, що держави-учасниці забезпечують те щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Відповідно до п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» 24.09.2008 року № 866 визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Крім того, суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року (ратифікована 27.02.1991 року) в якій зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконує батьківських обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неналежно піклується про малолітню дитину, що створює загрозу для життя і здоров`я дитини, а саме: ОСОБА_1 проживала у будинку свого співмешканця, бо не має власного житла, будинок перебував у занедбаному стані, продукти харчування були відсутні, співмешканець ОСОБА_1 зловживає алкоголем, погрожував вигнати ОСОБА_1 разом з дитиною на вулицю.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: актами обстеження від 04.08.2020 року, 03.09.2020 року, 24.09.2020 року.

Крім того, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що працюють спеціалістами в Грунській сільській раді Охтирського району Сумської області. На час народження доньки ОСОБА_10 проживала у будинку свого співмешканця по АДРЕСА_2 . Належних умов для проживання дитини у вказаному будинку не було, в хаті брудно, дрова для обігріву помешкання відсутні, продуктів харчування також не було. ОСОБА_1 зі співмешканцем жили за рахунок тимчасових заробітків останнього. Також зазначили, що під час обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 пояснила членам комісії, що годує новонароджену доньку два рази на день. У зв`язку з цим від сімейної медсестри надходили скарги про те, що дитина недоїдає, медсестра за власні кошти купувала для ОСОБА_2 дитячу суміш. Крім того, співмешканець, який зловживав алкогольними напоями, бив ОСОБА_1 і виганяв з новонародженою дитиною з дому. Виконавчим комітетом Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області було прийнято рішення про відібрання дитини у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не здійснювала належного доглядати за дитиною, що загрожувало життю та здоров`ю дитини. На даний час ОСОБА_1 проживає разом зі своїми братами у будинку батьків за адресою: АДРЕСА_1 , в якому умови для проживання дитини також відсутні, в будинку антисанітарія, дрова для опалення у необхідній кількості відсутні, продукти харчування не заготовлені.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації № 01-20/6/227 від 12.02.2021 р. орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, відібрати без позбавлення батьківських прав у громадянки ОСОБА_1 її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 43-44).

Сукупність наведених фактів свідчить про те, що залишення малолітньої ОСОБА_2 разом з матір`ю за місцем проживання останньої є небезпечним для життя та здоров`я дитини. Таким чином, розлучення дитини з матір`ю необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання та фізичного існування, тому необхідне відібрання її від матері без позбавлення батьківських прав. Такий захід виправдовується ненадійністю ситуації, відсутністю можливості вирішення такої проблеми за допомогою інших засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Таким чином, суд констатує безумовне право матері на виховання дитини, однак, вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дитини, які мають першочергове значення при вирішенні справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, що сприятиме захисту інтересів дитини, з метою унеможливлення її негативного розвитку та недогляду за дитиною, що є неприпустимим.

Суд зауважує, що відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом і відповідно до ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України відповідачка не позбавлена можливості повернути дитину.

За приписами до ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки ОСОБА_1 , яка ніде не працює, є інвалідом ІІ групи з дитинства, отримує пенсію по інвалідності, інших осіб на утриманні не має (а.с. 9).

З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 7, 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб; особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, так як звернувся до суду з позовом щодо захисту прав та інтересів малолітньої дитини, а відповідачка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150,164,170 Сімейного кодексу України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 76, 141, 263-265, 280 -283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації Сумської області, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав та передати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації Сумської області для її подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно на користь установи чи фізичної особи - опікуна (піклувальника), на утриманні кого буде знаходитися дитина, починаючи стягнення з 04.11.2020 року.

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Плотникова Н.Б.