Справа № 367/7410/21
Провадження №2-о/367/370/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю - секретаря судових засідань Шаповала О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Ірпені заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У своїй заяві просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: встановити факт, що посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 28 лютого 2017 року, видане Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_2 , заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте в посвідченні учасника бойових дій НОМЕР_1 від 28 лютого 2017 року, що видане Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України, невірно вказано ім`я ( ОСОБА_1 ), а саме з апострофом, що не відповідає паспортним даним. У зв`язку з вказаними розбіжностями в імені заявника в посвідченні учасника бойових дій НОМЕР_1 від 28 лютого 2017 року та паспорті громадянина України, у нього виникли ускладнення при оформленні дострокової пенсії за віком, оскільки вказані розбіжності у написанні ім`я в посвідченні учасника бойових дій були виявлені працівниками Управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської області та по цій причині йому було відмовлено у призначенні пенсії.

У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення факту, що посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 28 лютого 2017 року видане Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заявник вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 веерсня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступне.

Посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України, належить ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до копії паспорту, виданого Ірпінським МВ ГУ МВС України у Київській області, серія та номер НОМЕР_2 , заявник є ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідно до копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданої Державною податковою адміністрацією у місті Ірпінь Київської області від 25.03.1998 - ім`я заявника зазначено « ОСОБА_1 » (а.с.9).

Відповідно до копії рішення Головного управління ПФУ в Одеській області про відмову у призначенні пенсії № 61 від 22.07.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю умов, передбачених до Закону України №1058-IV, п.4 ч.1 ст.115 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою для відмови є те, що при розгляді поданих документів згідно заяви для призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій № 209 від 14.07.2021 року було виявлено розбіжність між даними паспорта та посвідченням учасника бойових дій № НОМЕР_3 від 28.02.2017 року виданим Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України, а саме в посвідченні невірно вказано ім`я ( ОСОБА_1 ), що не відповідає паспортним даним. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Після надходження додаткових уточнюючих документів право на пенсію буде переглянуто (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України ( далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином

не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

На підставі наявних матеріалів справи, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні імені заявника ОСОБА_1 , і така обставина перешкоджає йому в оформленні пенсії, оскільки метою встановлення факту, що має юридичне значення є забезпечення можливості реалізації заявником гарантованого Конституцією України права на пенсійне забезпечення, а також те, що іншого порядку та можливості встановити факт належності йому посвідчення у заявника немає.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для можливості отримання заявником пенсії, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258,259,263-265,293,294,315,319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення серії НОМЕР_1 від 28 лютого 2017 року, виданого Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук