Справа № 359/8500/19
Провадження №2/359/256/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Рожковій Ж.Р.,

за участю

представника позивача Шуплякової С.Б. ,

представника відповідача Ковальчука С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в обґрунтування якого зазначив, що 21 жовтня 2016 року між СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенц» та ТДВ «Експрес Страхування» було укладено договір № 203.16.2328807 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , зі страховою сумою - 1 609 947,00 гривень, франшизою по ризику «ДТП» - 0,50% від страхової суми (далі по тексту - «Договір страхування»).

01 лютого 2017 року о 19 год. 55 хв. по вул. Харківське шосе, 166 в м. Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним, виїхала на смугу зустрічного руху та не надала дорогу автомобілю Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення, від якого в подальшому автомобіль Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автобусом «БАЗ», що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 10.1, 10.4 ПДР України.

Постановою Київського апеляційного суду від 04.06.2019 року по справі №33/824/817/2019 ОСОБА_2 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та якою встановлено, що 01 лютого 2017 року о 19 год. 55 хв. по вул. Харківське шосе, 166 в м. Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним, виїхала на смугу зустрічного руху та не надала дорогу автомобілю Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення, від якого в подальшому автомобіль Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автобусом «БАЗ», що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 10.1, 10.4 ПДР України.

20 серпня 2019 року ТДВ «Експрес страхування» прийняло рішення про визнання випадку страховим та виплату страхового відшкодування СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенц» за пошкодження ТЗ Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 в сумі: 1 609 947 (страхова сума) -675 000,00 гривень (залишкова вартість ТЗ після ДТП) - 160994, 70 (франшиза) - 773 952,30 гривень, що підтверджується страховим актом № 3.17.186-1 від 20.08.2019р., та яке було перераховане згідно платіжного доручення № ЦО 03944 від 20.08.2019р.

З посиланням на положення п. 10.16.1 частини Б Договору страхування, яким передбачено, що в разі конструктивної загибелі ТЗ (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70 % ринкової (дійсної) вартості ТЗ на момент настання страхового випадку) Страховик проводить виплату страхового відшкодування, у випадку, якщо страхова сума ТЗ дорівнює ринковій (дійсній) вартості ТЗ на дату укладення Договору: у розмірі страхової суми на момент настання страхового випадку, з вирахуванням встановленої франшизи, залишкової вартості ТЗ та страхових платежів ( за умов, викладених в п. 10.22 частини Б Договору), при цьому ТЗ залишається у власності страхувальника, - позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку суброгації в сумі 773 952,30 гривень, а також судові витрати.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 25 жовтня 2019 року (т.1, а.с.135) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 29 січня 2021 року (т.2, а.с.64) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача, під час судового розгляду справи підтримав пред`явлений позов та наполягав на його задоволенні повністю, за обставин, що містяться в позовній заяві.

Представник відповідача під час підготовчого судового засідання та розгляду справи по суті заперечував проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи містяться письмові пояснення, в яких представник третьої особи просив розгляд справи проводити за їх відсутності (т.1, а.с.150-152).

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2016 року між СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс» та ТДВ «Експрес Страхування» було укладено договір № 203.16.2328807 добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , зі страховою сумою - 1 609 947,00грн, франшизою по ризику «ДТП» - 0,50% від страхової суми (далі по тексту - «Договір страхування») (т.1, а.с.13-17).

01 лютого 2017 року о 19 год. 55 хв. по вул. Харківське шосе, 166 в м. Києві ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Subaru Forester, державний номерний знак НОМЕР_3 , під час зміни напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним, виїхала на смугу зустрічного руху та не надала дорогу автомобілю Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення, від якого в подальшому автомобіль Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автобусом «БАЗ», що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 10.1, 10.4 ПДР України. (т.1, а.с.96-99).

Постановою Київського апеляційного суду від 4 червня 2019 року у справі №33/824/817/2019 ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАІІ України (т.1, а.с.100-113).

Дорожньо-транспортна пригода, яка відбулася 1 лютого 2017 року по вул. Харківське шосе в м. Києві за участі застрахованого транспортного засобу Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , в результаті якої був пошкоджений даний автомобіль, виникла за час дії договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 21 жовтня 2016 року за № 203.16.2328807, і за сукупністю обставин, дають підстави для віднесення такої події до переліку страхових випадків, визначених п. 6 Договору страхування, з настанням якого у позивача виникає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, за умови дотримання вимог т порядку, встановленого цим Договором.

20 серпня 2019 року ТДВ «Експрес страхування» прийняло рішення про визначення випадку страховим та здійснило виплату страхового відшкодування СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс» за пошкодження Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 у розмірі 773 952,30 гривень, розрахунок якого було проведено виходячи з різниці страхової суми, яка становить 1 609 947 гривень, залишкової вартості транспортного засобу після ТДП, яка складає 675 000 гривень та франшизи в сумі 160 994,70 гривень (т.1, а.с.114).

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

В той час, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України "Про страхування").

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у п. 27 постанови "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

У зв`язку із виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи за договором добровільного страхування) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Аналіз наведених вище норм права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством на позивача як на особу до якої в порядку суброгації перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, покладається обов`язок доказування належними доказами факту завдання шкоди за участю відповідача, розміру завданої шкоди, а також факту того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

В обґрунтування розрахунку та виплати страхового відшкодування (матеріальних збитків) у розмірі 773 952,30 гривень, позивач посилається у своїй заяві по суті справи на п. 10.16.1 частини Б Договору страхування від 21 жовтня 2016 року під № 203.16.2328807, яким передбачено, що в разі конструктивної загибелі ТЗ (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70 % ринкової (дійсної) вартості ТЗ на момент настання страхового випадку) Страховик проводить виплату страхового відшкодування, у випадку, якщо страхова сума ТЗ дорівнює ринковій (дійсній) вартості ТЗ на дату укладення Договору: у розмірі страхової суми на момент настання страхового випадку, з вирахуванням встановленої франшизи, залишкової вартості ТЗ та страхових платежів ( за умов, викладених в п. 10.22 частини Б Договору). При цьому ТЗ залишається у власності страхувальника.

Таким чином, умовою для застосування в цілому п. 10.16.1 Договору добровільного страхування транспортного засобу є необхідність встановлення тих обставин, що відбулася конструктивна загибель транспортного засобу, а також страхова сума транспортного засобу дорівнює ринковій (дійсній) вартості транспортного засобу на дату укладання Договору. За інших обставин, застосовується положення п. 10.16.2 чи п. 10.16.3 Договору страхування, коли страхова сума менша чи більша ринкової (дійсної) вартості транспортного засобу на дату укладання Договору.

Відповідно до Звіту ТОВ «Укравтолізинг» № 1669 про оцінку КТЗ від 10 березня 2017 року вартість відновлювального ремонту, завданого власникові КТЗ Mercedes Benz GLS 250, держномер б/н, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням середніх розцінок на роботи по ремонту автомобілів країн дальнього зарубіжжя на автосервісних підприємствах Київського регіону, складає 1 233 917,22 гривень (т.1, а.с.30-72).

Також, вказаним звітом ТОВ «Укравтолізинг» № 1669, оцінювач ОСОБА_4 провівши відповідні дослідження дійшов висновку, що ринкова вартість КТЗ КТЗ Mercedes Benz GLS 250, держномер б/н, на момент пошкодження (настання страхового випадку), складає 1 609 947 гривень з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.59).

З посиланням на вказаний вище звіт про оцінку КТЗ, який містить висновок про ринкову вартість транспортного засобу на момент настання страхового випадку, яка складає 1 609 947 гривень, та вартість відновлювального ремонту КТЗ в сумі 1 233 917,22 гривень, позивач застосував розрахунок страхового відшкодування відповідно до п. 10.16.1 частини Б Договору страхування, оскільки на його думку відбулася конструктивна загибель транспортного засобу так як вартість відновлювального ремонту (1 233 917,22 гривень) перевищує 70 % ринкової (дійсної) вартості ТЗ на момент настання страхового випадку (1 609 947 гривень).

Натомість, відповідачем було надано Рецензію на Звіт № 1669 про оцінку КТЗ Mercedes Benz GLS 250, держномер б/н. Рецензія надана рецензатом ОСОБА_5 , який має кваліфікаційне Свідоцтво оцінювача № 5551 від 15 грудня 2007 року та Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 6521 від 21 травня 2008 року, а також 14 років строку практичної діяльності з оцінки майна, який працює фізичною особою - підприємцем та має Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 824/20 від 18 вересня 2020 року, виданий Фондом державного майна України (т.2, а.с.78-82).

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року, оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Як передбачено змістом ч.ч.1,2 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України.

Як передбачено п. 3 Розділу «Загальні питання» Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10 вересня 2003 року під № 1440, неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

Відповідно до вимог п. 67 Розділу «Загальні вимоги до рецензування звіту про оцінку майна» Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10 вересня 2003 року під № 1440, рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна. Звіт класифікується за такими ознаками: звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна; звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки; звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Відповідно до висновків резензата - оцінювача ОСОБА_6 , викладених в Рецензії від 27 травня 2021 року, обраний у Звіті № 1669 про оцінку КТЗ Mercedes Benz GLS 250, держномер б/н., вид вартості - вартість відновлювального ремонту не відповідає вимогам нормативно-правових актів. Зібрані вихідні дані зібрані не в повному обсязі для проведення оцінки. В Звіті «№ 1669 про оцінку КТЗ Mercedes-Benz GLC 250 держномер б/н», складеного 10 березня 2017 року:

1.Ремонтна калькуляція № 1669 виконана в програмному продукті "AUDATEX", що є рекомендованим відповідною Методикою, в калькуляції оцінювач вносив зміни вартості запасних частин: КД 7201 ДИСК КОЛЕСА 9X21 зазначивши вартість 28170.30, про що свідчить примітка «*» де вносились зміни до програмного продукту. В разі такого корегування оцінювач мав дослідити ринок запасних частин, надати декілька цінових пропозицій та на підставі них робити припущення щодо вартості даної запасної частини.

2.Оцінювач частково та не об`єктивно надав інформацію з джерел цін вартості запасних частин, що доводить недостатній рівень збору вихідних даних та цінової інформації.

3.Оцінювач частково дослідив ринок вартості запасних частин внесених у калькуляцію, та не відобразив необхідні аналоги в Звіті.

4.Оцінювач зазначив вид вартості - «Вартість відновлювального ремонту», але законодавством в сфері оціночної діяльності не передбачено даного виду вартості. Це може свідчити про недостатній рівень фахових знань оцінювача.

5.Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_7 є власником та кінцевим бенефіціаром Суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "УКРАВТОЛІЗИНГ" (код. 34240720) та СП ТОВ "АВТОМОБІЛЬНИЙ ДІМ УКРАЇНА-МЕРСЕДЕС БЕНЦ" (код. 20021843) компанії власника КТЗ Mercedes-Benz GLC 250. Таким чином було порушено норми професійної оціночної діяльності та вимоги законодавства, оскільки наявний факт зв`язку обох юридичних осіб єдиним власником, що могло вплинути на об`єктивність проведених процедур.

За наслідками рецензування, оцінювач дійшов кінцевого висновку, що - «звіт класифікується за ознакою абзацу четвертого пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових праві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440: «звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний». (т.1, а.с.81-82).

Таким чином, звіт ТОВ «Укравтолізинг» № 1669 про оцінку КТЗ від 10 березня 2017 року, яким визначено вартість відновлювального ремонту, завданого власникові КТЗ Mercedes Benz GLS 250, держномер б/н, в результаті його пошкодження при ДТП, що становить 1 233 917,22 гривень, а також ринкова вартість КТЗ КТЗ Mercedes Benz GLS 250, держномер б/н, на момент пошкодження (настання страхового випадку), що складає 1 609 947 гривень, визначені з порушенням вимог нормативно-правових актів з оцінки майна, тому такий звіт про оцінку майна є неякісним та непрофесійним і не міг бути використаний як позивачем під час визначення розміру страхового відшкодування, у тому числі на підставі п. 10.16.1 Договору добровільного страхування транспортного засобу, так і не може бути взятий до уваги судом, оскільки є не допустимим доказом в розумінні положення ст. 78 ЦПК України та п. 67 Розділу «Загальні вимоги до рецензування звіту про оцінку майна» Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10 вересня 2003 року під № 1440.

Посилання позивачем під час розгляду справи на рахунок № 21182185, складеного СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс», яким визначено вартість робіт та запасних частин, необхідних для відновлення транспортного засобу Mercedes Benz GLS 250, держномер б/н, розмір яких становить 1 726 223,40 гривень не може бути взятий судом до уваги, оскільки не є документом, що обґрунтовано та у визначеному законом та/чи договором добровільного страхування транспортного засобу, підтверджує матеріальний збиток чи вартість відновлювальних робіт.

Так, відповідно до змісту ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує процедури з оцінки майна є звіт про оцінку майна.

Натомість, Договором добровільного страхування транспортного засобу передбачено виключення, яке містить перелік документів, які крім тих, що передбачені актами законодавства України, можуть підтверджувати вартість відновлювальних робіт та бути підставою для виплати страхового відшкодування.

Таке положення містяться в п. 10.9 Договору, яким передбачено, що розмір завданих збитків визначається та страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі кошторису ремонтних робіт, рахунків фактур, нарядів, замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, які підтверджують вартість та факт виконання відновлювального ремонту на СТО, що підтримує гарантійні зобов`язання виробника (імпортера, офіційного дилера), застрахованого ТЗ та яка письмово вказується (погоджується), страховиком страхувальнику (якщо в регіоні місця знаходження страхувальника таких СТО декілька). При цьому, перерахування проводиться безготівково на рахунок СТО, що надала рахунок.

Тобто, такий документ як рахунок № НОМЕР_4 , складеного СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс», сам по собі не підтверджує факт виконання відновлювального ремонту на СТО, що підтримує гарантійні зобов`язання виробника та не погоджувався страховиком, а тому не може бути підставою для розрахунку страхового відшкодування відповідно до 10.9 Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 203.16.2328807 від 21 жовтня 2016 року.

Свідченням цього є той факт, що СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс» не здійснювало відновлювальний ремонт транспортного засобу Mercedes Benz GLS 250, який у пошкодженому стані після ДТП, був виставлений на продаж на платформі компанії ТОВ «Аудатекс Україна», а 22 серпня 2019 року на підставі Договору купівлі-продажу № та видаткової накладної № 20176 від 13 вересня 2019 року був проданий громадянину ОСОБА_8 за ціною 675 000 гривень та переданий йому за актом приймання -передачі № від 22 серпня 2019 року, що підтверджується даними, які містяться у письмовій відповіді СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс» від 15 квітня 2020 року під № 92/0502-06, наданої на запит адвоката Ковальчука С.М., самим договором купівлі-продажу під № від 22 серпня 2019 року та видатковою накладною № 20176 від 13 вересня 2019 року (т.2, а.с.3, 22-23).

У свою чергу, ОСОБА_8 у своїй письмовій відповіді, наданій 3 листопада 2020 року на ухвалу суду про витребування доказів повідомив, що після отримання ним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, він власними силами робив ремонт автомобіля, самостійно купував запасні частини або використовував б/у запчастини, які були в нього в наявності. Повідомив він також у своїй відповіді про те, що до СТО щодо ремонту автомобіля він не звертався, а тому не може надати суду запитуваних документів про ремонт автомобіля, а чеки про придбання запасних частин він не зберігав. Додатково ОСОБА_8 зазначив, що станом на час підготування ним письмової відповіді, транспортний засіб Mercedes Benz GLS 250 вже проданий та перереєстрований на нового власника (т.2, а.с.52).

Отже, оскільки СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс», який склав та надав позивачу рахунок № НОМЕР_4 , не здійснював виконання відновлювальних робіт транспортного засобу Mercedes Benz GLS 250 і такий документ не підтверджує факту їх виконання, а також узгодження зі страховиком, який не перераховував страхове відшкодування на таку станцію технічного обслуговування, - рахунок № НОМЕР_4 не є письмовим документом який відповідно до п. 10.9. договору добровільного страхування транспортного засобу підтверджує розмір завданих збитків власнику транспортного засобу та визначення (виплати) страхового відшкодування страхувальнику, а тому не може бути і належним та допустимим доказом на підтвердження таких обставин.

Крім того, для розрахунку страхового відшкодування, яке підлягає виплаті страхувальнику, відповідно до п. 10.16.1. Договору, необхідно встановити не лише ринкову (дійсну) вартість транспортного засобу, але й залишкову вартість транспортного засобу. При цьому, розмір страхового відшкодування розраховується як різниця між страховою сумою, що рівна дійсній ринковій вартості транспортного засобу, та залишкової вартості транспортного засобу, а також з вирахуванням франшизи.

Відповідно до п. 10.17 Договору добровільного страхування транспортного засобу від 21 жовтня 2016 року під № 203.16.2328807 залишкова вартість визначається на вибір страхувальника: шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків, що документально підтверджується (зокрема, але не обмежуючись онлайн (інтернет) аукціоном з продажу автомобілів) або шляхом експертної оцінки.

В обґрунтування визначення залишкової вартості транспортного засобу, позивач посилається на дані проведеного он-лайн аукціону на платформі AUTOonline компанії ТОВ «Аудатекс Україна», під час проведення якого вартість залишків ТЗ Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 було визначено у розмірі 675 000,00 гривень та на Звіт ТОВ «Укравтолізинг» № 1026 про оцінку КТЗ Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , в якому оцінювач дійшов висновку, що ринкова вартість транспортного засобу у пошкодженому стані (після ДТП), складає ті ж самих 675 000,00 гривень.

Однак, такий підхід до визначення залишкової вартості транспортного засобу, який був застосований позивачем не призводить до визначення достовірної залишкової (утилізаційної) вартості автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди шляхом проведеного он-лайн аукціону, а оцінювач Матійко М.А. , який складав Звіт № 1026 про оцінку КТЗ вартість ТЗ Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , не усунув допущену необ`єктивність даних, наданих страховиком щодо визначення утилізаційної (залишкової) вартості транспортного засобу та допустив істотні порушення вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої 24 листопада 2003 року спільним Наказом Міністерства Юстиції України та Фонду державного майна України за № 142/5/2092.

Так, відповідно до вимог п. п. 7.18-7.21 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися. У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ. Вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. Вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10 - 8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки.

Таким чином, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів чітко врегульовано механізм визначення залишкової (утилізаційної) вартості транспортного засобу, яка становить сукупний розмір складових: ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися.

В той час, допускається визначення утилізаційної вартості транспортного засобу через застування методу продажу аналогічного колісного транспортного засобу, який має бути в такому ж самому технічному стані. Однак, без наявності даних щодо продажу аналогічного транспортного засобу, у такому самому технічному стані, оскільки у звіті про оцінку транспортного засобу посилання на такі відомості відсутні, оцінювач не мав жодних правових підстав за вартість утилізації колісного транспортного засобу, що оцінюється, приймати ціну продажу зазначеного транспортного засобу на он-лайн аукціону, оскільки Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не передбачає такого підходу до оцінки.

Тому, утилізаційна (залишкова) вартість транспортного засобу визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, в порядку п. п. 7.18-7.21 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Така Методика не містить механізму чи способу визначення залишкової вартості транспортного засобу (вартості металобрухту) шляхом проведеного он-лайн аукціону, в тому числі на платформі AUTOonline компанії ТОВ «Аудатекс Україна». Однак, такий підхід не був дотриманий оцінювачем, який складав Звіт про оцінку КТЗ № 1026 від 8 серпня 2019 року.

Окремо суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження визначення залишкової вартості транспортного засобу станом на час виникнення 1 лютого 2017 року дорожньо-транспортної пригоди за участі застрахованого транспортного засобу, оскільки он-лайн аукціон на платформі AUTOonline компанії ТОВ «Аудатекс Україна» визначав залишкову вартість автомобіля станом на 31 липня 2019 року (через 2 роки і 6 місяців), а Звіт ТОВ «Укравтолізинг» № 1026 про оцінку КТЗ Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , визначав ринкову дійсну вартість транспортного засобу у пошкодженому вигляді (утилізаційну вартість) станом на 5 серпня 2018 року (через 1 рік і 6 місяців), що істотно впливає на визначення дійсної вартості транспортного засобу Mercedes Benz GLS 250.

Крім того, у Звіті ТОВ «Укравтолізинг» № 1026 про оцінку КТЗ Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 визначено ринкову дійсну вартість транспортного засобу у пошкодженому вигляді (утилізаційну вартість) станом на 5 серпня 2018 року з посиланням виключно на проведення незалежного аукціону по системі торгів AUTOonline, який відбувся 31 липня 2019 року, тобто дата оцінки 5 серпня 2018 року, яка міститься у звіті оцінювача складена на рік пізніше ніж проведено он-лайн аукціон 31 липня 2019 року, що не відповідає дійсності, оскільки оцінювач визначаючи дату оцінки посилався на той документ, якого на цю дату не існувало в принципі так як он-лайн аукціон ще не відбувся (т.1, а.с.77-83).

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтування розрахунку страхового відшкодування, обраного ним відповідно до п. 10.16.1 частини Б Договору страхування від 21 жовтня 2016 року під № 203.16.2328807, щодо підтвердження факту конструктивної загибелі транспортного засобу, тобто коли відбувається перевищення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу більш ніж на 70 % від ринкової (дійсної) вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, оскільки не підтверджено належними засобами доказування такі складники як: вартість відновлювальних робіт транспортного засобу та дійсна (ринкова) вартість транспортного засобу на час настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), так як Звіт ТОВ «Укравтолізинг» № 1669 про оцінку КТЗ від 10 березня 2017 року та рахунок № НОМЕР_4 , складеного СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс» є недопустимими доказами на підтвердження таких обставин, а інших письмових доказів позивачем не надано.

Крім того, наведені в цьому рішенні обставини свідчать про неповноту та не правильність визначення і залишкової (утилізаційної) вартості транспортного засобу Mercedes Benz GLS 250, номер кузову НОМЕР_1 , проведеної з порушенням п. п. 7.18-7.21 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, положення якої вимагає дотримання процедури та методики, що гарантує об`єктивність та достовірність вказаних вище даних.

Не доведеність вказаних вище обставин в цілому виливає як на правильність визначення розміру страхового відшкодування та виплати страхувальнику страхової суми так і на право страховика на стягнення в порядку ст. 993 ЦП України та ст. 27 Закону України «Про страхування» страхового відшкодування (матеріальних збитків).

Враховуючи покладений на позивача як на особу до якої в порядку суброгації перейшло право вимоги до заподіювача шкоди, процесуальний обов`язок доказування належними доказами розміру завданої шкоди, останній не скористався своїм правом на подання до суду інших письмових доказів на підтвердження: вартості матеріального збитку, завданого позивачу (вартості відновлювальних робіт транспортного засобу); ринкової (дійсної) вартості транспортного засобу на час настання страхового випадку; залишкової (утилізаційної) вартості транспортного засобу на час настання страхового випадку.

Не скористався позивач і своїм правом, передбаченого ст. ст. 102, 103, 106 ЦПК України, на подання клопотання щодо призначення судової експертизи чи надання до суду висновку експерта за замовленням учасника справи для встановлення вказаних вище обставин, а тому в силу вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, вони не доведені позивачем шляхом надання належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, які б підтвердили правомірність визначення розміру страхового відшкодування в порядку п. 10.16.1 частини Б Договору страхування від 21 жовтня 2016 року під № 203.16.2328807, а також актами законодавства України.

Крім того, як передбачено п. 9.2 Договору добровільного страхування транспортного засобу від 21 жовтня 2016 року під № 203.16.2328807 страхувальник зобов`язаний будь-яким документальним способом (письмово, факсом, телеграмою, тощо) повідомити страховика про настання події, що може бути в подальшому кваліфікована як страховий випадок протягом 3 (трьох) робочих днів здати, коли йому стало відомо або мало стати відомо про подію, що може бути в подальшому визнана як страховий випадок.

Таке ж положення міститься і в п. 5 ч.1 ст. 21 Закону України «Про страхування», яким на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами договору.

На підтвердження виконання страхувальником свого обов`язку, позивачем було надано Повідомлення про подію від Страхувальника по договору КАСКО № 203.16.2328807 від 21 жовтня 2016 року, адресованого ТДВ «Експрес Страхування», поданої ОСОБА_3 . При цьому ні до самого Повідомлення, ні до позовних матеріалів ні під час судового розгляду позивачем не подано будь-якого із визначеного законом документу, який би підтверджував повноваження Годухіна Д.М. діяти від імені та в інтересах страхувальника, СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс», з наданням такого роду повноважень, оскільки відповідно до Наказу цього підприємства від 2 лютого 2016 року під № 4-ВК ОСОБА_3 прийнятий на роботу слюсарем з предпродажної підготовки дільниці предпродажної підготовки, який в силу своєї посади не має повноважень на подання заяви від імені товариства як страхувальника до страховика про настання страхового випадку. Будь-яких інших Повідомлень (заяв) від імені страхувальника, поданої в межах дії Договору добровільного страхування транспортного засобу від 21 жовтня 2016 року під № 203.16.2328807, щодо повідомлення про настання страхового випадку у строки визначені цим Договором, позивачем не надано. В той час, заява про виплату страхового відшкодування, подана СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс» до страховика вже після закінчення строку дії договору КАСКО № 203.16.2328807 від 21 жовтня 2016 року.

Відповідно до приписів п. 5 ч.1 ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин.

Таким чином, за відсутності Повідомлення (заяви) від СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс» як страхувальника про настання страхового випадку, поданої в строки та в порядку, визначеному Договором добровільного страхування транспортного засобу від 21 жовтня 2016 року під № 203.16.2328807, відповідно до приписів п. 5 ч.1 ст. 26 Закону України «Про страхування», є підставою для відмови позивачем у здійсненні (виплаті) страхового відшкодування СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна Мерседес Бенс». Однак, позивач таких вимог Закону не дотримався та в супереч вимог закону здійснив безпідставно нарахування та виплату страхового відшкодування у розмірі 773 952, 30 гривень.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, позовні вимоги ТДВ «Експрес Страхування» є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 10, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 грудня 2021 року.

Суддя Чирка С.С.