Справа № 503/1014/21
Провадження № 2/503/449/21
04 жовтня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі судового засідання Поліковській О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "БАНК ФОРВАРД" , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Позивач звернулась до суду з позовом до АТ "БАНК ФОРВАРД", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. за реєстровим № 5976.
Ухвалою від 20.08.2021 року (а.с.25-26) було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. засвідчені належним чином копії документів, на підставі яких нею було вчинено виконавчий напис №5976 від 03.06.2021 року.
В судове засідання сторони та треті особи не з`явилися.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 01.10.2021 року на виконання ухвали суду від 20.08.2021 року приватним нотаріусом були надіслані копія виконавчого напису №5976 від 03.06.2021 року та копії документів, на підставі яких цей виконавчий напис було вчинено. У супровідному листі нотаріус просила справу слухати за її відсутності.
Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позовних вимог від неї не надходило.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5976, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №106911041 від 08.06.2013 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД».
Як вбачається з вказаного виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором №106911041 від 08.06.2013 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.
Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.11.2018 року по 09.12.2018 року.
За вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача АТ «БАНК ФОРВАРД», в розмірі 1100,00 гривень, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача.
Разом з тим суду не подані відомості, що спірний виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, що виникла за Кредитним договором №106911041 від 08.06.2013 року, вчинений в межах строку позовної давності в 3 роки.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладений між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та АТ «Банк Форвард», відсутнє письмове повідомлення, направлене ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги та підтвердження отримання позивачем зазначеної вище вимоги.
Оспорюваний виконавчий напис, вчинено на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.
На виконання ухвали Кодимського районного суду Одеської області від 20.08.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. надані належним чином завірені копії документів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за №5976 від 03.06.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості.
Підставою для вчинення виконавчого напису стали наступні документи:
- Заява представника АТ «БАНК ФОРВАРД» Шилко Р.В. про вчинення виконавчого напису від 01.06.2021 року №17/1-317/1/480;
- Заява Банку «Русский Стандарт» №106911041 від 08.06.2013 року;
- Заява про відкриття поточного рахунку ОСОБА_1 від 08.06.2013 року;
- Заява Банку «Русский Стандарт» №106911041/ДБО від 08.06.2013 року
- Меморіальний ордер АТ «БАНК ФОРВАРД» №823938 від 12.04.2021 року;
- Список відправлень без повідомлення.
Як вбачається з копії Заяви №106911041, у якій Клієнтом вказана ОСОБА_1 , Публічному акціонерному товариству «Банк Русский Стандарт» було запропоновано (зроблено оферту) на умовах, викладених у Заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку та Тарифах по карткам Банку укласти Договір про надання та використання платіжної картки (далі - Договір про картку), в рамках якого: випустити на ім`я Клієнта платіжну картку, відкрити поточний рахунок, який буде використовуватися у тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням Картки; для здійснення операцій за Рахунком Картки, сума яких перевищує залишок грошових коштів на Рахунку Картки, встановити ліміт, в межах якого Клієнт має право здійснювати операції з використанням Картки за рахунок наданого Банком кредиту (а.с. 14).
У пункті 6 вказаної Заяви зазначено, що Клієнт розуміє та погоджується, що прийняття Банком цієї Заяви до розгляду не тягне за собою виникнення у Банку обов`язку з акцепту оферти, зазначеної у цій Заяві (в тому числі обов`язку з відкриття Рахунку Картки та/або надання кредиту на обумовлених в цій Заяві умовах). Банк може відхилити Заяву без роз`яснення причин та без вступу в переписку, та зобов`язується знищити усі надані клієнтом документи.
В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що відповідачем було надіслано ОСОБА_1 вимогу про необхідність сплатити заборгованість за Кредитним договором № 106911041 від 08.06.2013 року та докази на підтвердження отримання нею такої вимоги.
Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». У такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису.
Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Крім того, нотаріусу не було надано договору, укладеного між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та АТ «Банк Форвард» про відступлення права вимоги за кредитними договорами, що не було взято нотаріусом до уваги при вчиненні виконавчого напису.
Серед іншого, при вчиненні виконавчого напису нотаріус посилається на пункт 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172 (далі-Перелік), який було визнано незаконним та не чинним.
Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 ЗУ «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.
При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.
Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 03 червня 2021 року, в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору.
В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримувала від стягувача первинні документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, докази належного розрахунку новими кредиторами (оплати встановленої ціни договору) за укладеними договорами відступлення права вимоги, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед стягувачем є безспірними та новим кредитором АТ «Банк Форвард», який як стягувач звернувся з заявою про вчинення виконавчого напису, надано повний перелік документів на підтвердження переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.141 цього ж Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №406, укладений 06.08.2021 року між позивачем ОСОБА_1 та АО «Губський та партнери» та Додаткову угоду №1 до зазначеного договору, у якій сторонами було погоджено гонорар Адвокатського об`єднання в розмірі 5435 грн, які клієнт сплачує на підставі рахунку. Згідно квитанцій №ПН1374 ТА №ПН1386 від 06.08.2021 року позивач ОСОБА_1 сплатила на рахунок АО «Губський та партнери» 2435,00 грн. та 3000,00 грн відповідно за договором про надання правової допомоги.
Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з частинами першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.
До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо.
Як встановлено судом, між АО «Губський та партнери» та позивачем ОСОБА_1 був укладений договір №406 від 06.08.2021 року про надання правової допомоги.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді першої інстанції.
Враховуючи зазначене вище, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, принципи розумності та справедливості, а також враховуючи ту обставину, що зазначені судові витрати підтверджені належними та допустимими доказами, то суд дійшов висновку, що заявлена до відшкодування сума судових витрат є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, а тому наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача АТ «Банк Форвард» на користь позивача ОСОБА_1 витрат, понесених останньою на професійну правничу допомогу.
Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача АТ «Банк Форвард» на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.
Керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "БАНК ФОРВАРД", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду складено 04 жовтня 2021 року.

Суддя Т.О. Калашнікова