Справа № 2-2000/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єрастова Анастасія Владиславівна, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», про результати визначення оцінки нерухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на результати визначення оцінки нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги наступним. 09 липня 2020 року заявник отримав письмове повідомлення за підписом начальника Бердянського МРВ ДВС, в якому було зазначено, що належна йому на праві власності 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , буде передана на реалізацію за ціною 197 940 грн., що була визначена на підставі акту про оцінку майна в рамках виконавчого провадження № 48297861 по виконанню виконавчого листа № 2-2000/11. Оскільки вказана ціна є значно завищеною, а оцінювач, який здійснював оцінку майна, не оглядав його зсередини, заявник не згоден з вказаною оцінкою. Відповідно до звіту про ринкову вартість зазначеної квартири, який на замовлення заявника був виконаний 18 червня 2020 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт-Сервіс», вартість спірної квартири складає 448 880 грн., в тому числі вартість 1/4 частки 112 220 грн. 19 червня 2020 року вказаний звіт пройшов рецензування. 20 липня 2020 року заявник письмово повідомив державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження, по якому ОСОБА_1 виступає боржником, про свою незгоду з результатами оцінки належного йому майна і надав копії звіту про ринкову вартість квартири від 18 червня 2020 року та рецензування даного звіту. На підставі ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» просив визнати протиправними результати оцінки нерухомого майна 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що містяться в акті про оцінку майна, відповідно до якого ціна вказаного майна складає 197 940 грн.; визнати, що належне йому майно має бути передано на примусову реалізацію за ціною 112 220 грн., що вказана в звіті про ринкову вартість зазначеної квартири від 18 червня 2020 року, виконаному ТОВ «Експерт-Сервіс».

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд скарги без його участі та її задоволення.

Представник ВДВС в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі державного виконавця, в задоволенні скарги ОСОБА_1 просив відмовити.

Представник ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.

У відповідності з листом Бердянського МРВ ДВС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02 липня 2020 року № 38694, яким ОСОБА_1 було попереджено про реалізацію належного заявнику майна, на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 48297861 відносно боржника ОСОБА_1 19 березня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої було описане нерухоме майно, а саме 1/4 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Згідно акту про оцінку майна вартість вказаного майна становить 197 940 грн.

Зазначеним листом стягувач та боржник були також попереджені, що у випадку ненадання заперечень щодо передачі вищевказаного майна для реалізації за ціною, визначеною експертом, у встановлений Законом строк, буде вважатись, що вони згодні з вартістю майна.

ТОВ «Експерт-Сервіс» було виконано оцінку майна, належного заявнику, при цьому експерт прийшов до висновку, що ринкова вартість трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 станом на 18 червня 2020 року складає 448 880 грн. без урахування ПДВ, у тому числі вартість 1/4 частки становить 112 220 грн. без урахування ПДВ.

Згідно з рецензією № 20-06-19 на звіт про оцінку майна трикімнатної квартири на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку загальною площею 62,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний звіт був виконаний на підставі методичних засад оцінки, визначених Методикою оцінки, а також загальноприйнятих підходів та методів оцінки; в цілому звіт відповідає вимогам, які пред`являються до звітів і не містить суттєвих недоліків, які б вплинули на достовірність оцінки майна.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Порядок судового оскарження передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII), відповідно до ч. 1 ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону № 1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання.

У ч. 5 ст. 57 Закону № 1404-VIII зазначено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 6 ст. 9 вказаного Закону положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою КМУ від 10 вересня 2003 року № 1140, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

П.п. 15, 16 Національного стандарту № 1 передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до п. 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється ознайомлення з об`єктом оцінки.

Пунктом 51 вказаного стандарту передбачено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки, ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим, відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

При цьому суд враховує, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов`язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

Закон не містить обов`язку державного виконавця або відповідного відділу ДВС здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, виконаного суб`єктом оціночної діяльності. Натомість, зацікавлена сторона може подати державному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку і, в разі відмови останнім у призначенні рецензування звіту, може оскаржити його дії.

Між тим, ОСОБА_1 замість подання державному виконавцю заяви про рецензування звіту про оцінку належного йому майна замовив новий звіт та його рецензування, не спростувавши у відповідний законом спосіб шляхом саме рецензування його невідповідність вимогам Національних стандартів або іншим вимогам законодавства, що пред`являються до такого звіту та порядку його складання. А тому, з огляду на правові висновки Верховного Суду у справі № 717/325/14-ц не спростував у належний спосіб результати оцінки у звіті, зробленому на вимогу державного виконавця.

Крім зазначеного, суд приходить до висновку, що права боржника ОСОБА_1 визначенням більшої вартості його частки квартири не порушуються, оскільки в такий спосіб погашається більший розмір боргу. У протилежному випадку, якщо брати оцінку, зроблену на замовлення заявника, якою вартість квартири визначена майже у двічі меншому розмірі, порушуються права стягувача на погашення більшої частини боргу за рахунок реалізації майна.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що в даному випадку дії державного виконавця відповідали положенням Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та його скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 260, 352, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єрастова Анастасія Владиславівна, стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», про результати визначення оцінки нерухомого майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2021 року.

Суддя О. М. Вірченко