Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2021 Справа №607/12293/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача - ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , просить усунути перешкоди з боку ОСОБА_3 у користуванні Ѕ частини об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_3 проводити будівельні робити щодо реконструкції об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та повернути його в попередній стан. Позов мотивовано тим, що позивачу та відповідачу на праві власності належить по Ѕ частині вказаного незавершеним будівництвом житлового будинку. Рішенням суду здійснено поділ будинку відповідно до висновків експерта. Разом з тим, відповідачка без будь-яких дозволів та погоджень самовільно розпочала здійснювати роботи по переплануванню будинку, чим порушила його права.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, в якому відповідачка просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що вона ніяких протиправних дій щодо руйнування і втручання в несучі конструкції не здійснювала. Технічний стан будинку є задовільний, він придатний до проживання. Натомість відповідач проводив будівельно-ремонтні роботи, що пошкоджували стіну та стелю. Крім того, звертає увагу суду, що позивач не виконує рішення суду щодо поділу незакінченого будівництвом житлового будинку.

Ухвалою суду від 28 липня 2020 року суд ухвалив вжити заходів забезпечення позову у справі про заборону ОСОБА_3 проводити будівельні роботи щодо реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2021 року із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняка В.М. від 08 листопада 2021 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021 року справу прийнято до провадження судді та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали. ОСОБА_1 пояснив, що його колишня дружина самовільно, без будь-яких дозволів розпочала реконструкцію будинку. Через це на ньому з`явилися тріщини, почалося руйнування.

Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили. ОСОБА_3 показала, що постановою Тернопільського апеляційного суду здійснено поділ будинку, та визначено, що сторонам слід зробити деякі будівельні роботи з розподілу будинку. ОСОБА_1 ухиляється від проведення таких робіт, чинить на неї тиск та скандалить. Вона, як це передбачено в рішенні апеляційного суду, влаштувала вхід з коридору 6-9 до житлової кімнати 2-5, при цьому вхід зроблено не в несучій стіні. Також, вона влаштувала коридорчик 2.5(1) як це передбачено в висновку експерта та замурувала вхід з коридору 2-4 в коридор 2-2. Вона ходила в проектну організацію, та їй пояснили, що для проведення цих робіт не потрібно ніякого дозволу, оскільки вона не втручається в несучі конструкції, та будинок ще не введений в експлуатацію. Зазначила, що деякі тріщини на будинку з`явилися через те, що він 6 років не опалювався.

Розглянувши справу, суд дослідив такі докази та встановив такі обставини.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 09 лютого 2017 року у справі №607/2790/15-ц суд вирішив визнати за ОСОБА_3 право забудовника на 1/2 частини об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №607/8267/16-ц, суд апеляційної інстанції постановив провести поділ майна подружжя - об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_3 право на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1 та виділити їй відповідно до варіанту №1 висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ №655/17-22 від 13 листопада 2017 року: - коридор 1-1, площею 5,6 кв.м., вартістю 13452 гривень; - кухня 1-2, площею 19,7 кв.м., вартістю 70980 гривень; - коридор 1-3, площею 7,1 кв.м., вартістю 25582 гривень; - жила кімната 1-4, площею 16,4 кв.м., вартістю 59090 гривень; - санвузол 1-9, площею 5,2 кв.м., вартістю 20818 гривень; -жила кімната 2-3, площею 19,5 кв.м., вартістю 78066 гривень; - коридор 2-4, площею 6,9 кв.м., вартістю 27623 гривень; - частина жилої (кімнати) 2-5, площею 2,7 кв.м., вартістю 10809 гривень; - жила кімната 2-6, площею 12,4 кв.м., вартістю 49642 гривень; - літня кухня «В», вартістю 72000 гривень; - підвал «Пд.(В)», вартістю 39702 гривень; -«Г» гараж, вартістю 64980 гривень; -1/2 частина огорожі 1, вартістю 24191,5 гривень; -1/2 частина воріт 2, вартістю 2936 гривень; -1/2 частина хвіртки 3, вартістю 830 гривень; -1/2 частина вимощення І, вартістю 65170,5 гривень; -1/2 частина вимощення ІІ, вартістю 26936,5 гривень, що становить 51/100 ідеальних часток об`єкта незавершеного будівництва. Визнати за ОСОБА_1 право на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та виділити йому відповідно до варіанту №1 висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ №655/17-22 від 13 листопада 2017 року: - коридор 1-5, площею 11,0 кв.м., вартістю 39633 гривень; - кухня 1-6, площею 10,6 кв.м., вартістю 38192 гривень; - кладова 1-7, площею 13,0 кв.м., вартістю 36431 гривень; - кладова 1-8, площею 6,5 кв.м., вартістю 10409 гривень; - коридор 2-1, площею 7,5 кв.м., вартістю 21018 гривень; - коридор 2-2, площею14,0 кв.м., вартістю 56046 гривень; - частина жилої (кімнати) 2-5, площею 14,8 кв.м., вартістю 59250 гривень; - жила кімната 2-7, площею 13,0 кв.м., вартістю 52044 гривень; - жила кімната 2-8, площею 16,8 кв.м., вартістю 49642 гривень; - сходи «сх.», вартістю 511 гривень; - хлів «Б», вартістю 74170 гривень; - вбиральня «Д», вартістю 7404 гривень; - навіс «Е», вартістю 19404 гривень; - підвал «Пд.(Е)», вартістю 21958 гривень; - 1/2 огорожі 1, вартістю 24191,5 гривень; - 1/2 воріт 2, вартістю 2936 гривень; - 1/2 хвіртки 3, вартістю 830 гривень; - 1/2 вимощення І, вартістю 65170,5 гривень; - 1/2 вимощення ІІ, вартістю 26936, 5 гривень, що становить 49/100 ідеальних часток об`єкта незавершеного будівництва. Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 влаштувати окремі мережі електропостачання, водопостачання, газопостачання, каналізації (септик), вентиляції, системи опалення приміщень, канали відведення продуктів згоряння від опалювальних приладів та виконати ремонтно-будівельні роботи по переобладнанню об`єкта незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 відповідно до Додатку №1 до варіанту №1 висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи №655/17-22 від 13 листопада 2017 року.

На виконання вказаного рішення ОСОБА_3 сплатила ОСОБА_1 14508,50 грн, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 24.02.2020 року ВП №60806131.

Також, з приводу примусового виконання рішення суду в частині проведення будівельних робіт з перепланування ОСОБА_3 зверталася до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області. Постановою від 26.10.2021 року, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 рішення суду, вчинено подання про притягнення його до кримінальної відповідальності, виконавче провадження закінчено на підставі пункту 11 частини першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

На замовлення ОСОБА_1 13 липня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 виготовив експертно-технічний висновок (звіт) щодо можливості чи неможливості проживання в житловому будинку за результатами здійснення технічного обстеження об`єкта в цілому, в якому зроблено висновок, визнати індивідуальний (садибний) житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 таким, що є неможливим для проживання ОСОБА_1 та членів його сім`ї. Зокрема в п.4.1.2 ФОП ОСОБА_5 звернув увагу на те, що внаслідок самовільного руйнування перегородок і несучих стін членами сім`ї ОСОБА_3 не маючи ні ПКД та дозволу на ведення ремонтних робіт по реконструкції (є втручання в несучі стіни), ведення їх не по технології призвело до появи тріщин як зовнішніх, так і внутрішніх що вкрай небезпечно для людей, які там проживають.

Згідно листа управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області від 13.07.2020 року ОСОБА_1 на його інформаційний запит, відомості про даних, які він запитував, в реєстрах відсутнє

Згідно висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведеного будівельно-технічного дослідження за заявою Стефанії Граматики від 02.06.2021 року №657/21-22, технічний стан будинку по АДРЕСА_1 відповідно до ДСН Б.В. 1.2-18:2016 « ОСОБА_8 щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану» станом на день проведення обстеження - категорія «2» (задовільний) тобто експлуатація конструкцій не обмежує використання об`єкта за визначеним призначенням.

Допитана як свідок ОСОБА_9 показала, що вона є внучкою позивача та відповідачки. Вона проживає з дідусем, знає що вони на підставі рішення суду розподілили будинок. У зв`язку із тим, що не було води, газу, світла та відповідних умов, вони там не проживають. Бабуся самовільно почала перемуровувати, у зв`язку із чим в них немає доступу до цокольного поверху.

Допитаний як свідок ОСОБА_10 показав, що він є зятем сторін по справі. Знає, що ОСОБА_3 без відповідних документів та дозволів розпочала руйнувати стіни, замурувала вхід. Так, в липні 2020 року два робітники працювали з відбійниками та болгарками.

Допитана як свідок ОСОБА_11 показала, що між сторонами часто виникають конфлікти, через що ОСОБА_3 викликала поліцію.

Допитаний як свідок ОСОБА_13 показав, що він на замовлення ОСОБА_3 робив в будинку світло.

Допитаний як свідок ОСОБА_15 показав, що він допомагав ОСОБА_3 вивозити сміття, робити ремонт. В цей час приїжджала міліція.

Допитаний як свідок ОСОБА_17 показав, що він в будинку ОСОБА_3 допомагав поправляти штукатурку.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши докази, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, зважаючи на таке.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Законом України № 191-VIII від 12.02.2015 статтю 152 ЖК України викладено в новій редакції, згідно якої виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Отже, отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування жилого будинку необхідно лише у випадку втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, у іншому випадку дозвільна документація не є необхідною.

Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками державного й громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та утримання їх здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

У Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), визначено поняття перепланування та переобладнання. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Згідно з пунктом 1.4.1 Правил переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається (пункт 1.4.4.Правил).

Пунктом 1.4.6 Правил визначено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Крім того, з 05 січня 2017 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 року № 1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», якою скасована вимога щодо необхідності отримання дозволів на переобладнання та реконструкцію житлових приміщень та житлових будинків і гуртожитків.

Отже, для того, щоб зобов`язати власника жилого приміщення в будинку привести приміщення до попереднього стану, необхідно довести, що відбулося самовільне переобладнання, що це переобладнання призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, таке переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів.

Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що належними та допустимими доказами позивачем не доведено, яке саме переобладнання здійснено відповідачем.

Також, належними та допустимими доказами не доведено, що проведеними відповідачкою реконструкції здійснено втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування.

Крім того, не надано доказів того, що здійснені відповідачкою роботи не відповідає ДБН, та чи є відхилення від переліку робіт, які мали бути зроблені на виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №607/8267/16-ц.

Крім того, будинок за адресою АДРЕСА_1 офіційно не введений в експлуатацію та є незавершеним будівництвом, на цей час не прийнято до експлуатації.

Також, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не призведе до захисту його прав, оскільки проведення робіт по реконструкції передбачено постановою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2019 року у справі №607/8267/16-ц. При поділі незавершеного будівництвом житлового будинку суд визначив конкретні приміщення і їх площу, які будуть належати співвласникам та перелік робіт, які вони повинні здійснити для облаштування. Відповідно до статті 129 Конституції України та частини першої статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Покликання позивача на те, що роботами, які здійснила відповідачка чиняться перешкоди в користуванні його майном, не заслуговують на увагу, оскільки, як видно із матеріалів справи, його права можуть бути захищені шляхом виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року у справі №607/8267/16-ц, шляхом проведення відповідних робіт з перепланування та переобладнання будинку, зокрема, і влаштуванням окремого входу в цокольне приміщення.

Суд вважає безпідставними доводи позивача на те, що проведені ОСОБА_3 роботи призводять до руйнування будинку та тріщин, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, суд не бере до уваги експертно-технічний висновок від 13 липня 2020 року ФОП ОСОБА_5 , оскільки вказаний звіт не є висновком експерта, який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, висновки в звіті є загальними, без конкретизації переліку робіт які здійснила ОСОБА_3 , які ДБН чи інші правила порушені при проведенні вказаних робіт, та які роботи слід провести для відновлення стану будинку.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК) позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволеними.

Так як в задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у справі, які встановлені ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 липня 2020 року про заборону ОСОБА_3 проводити будівельні роботи щодо реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 95 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні Ѕ частиною об`єкта незавершеного будівництва що знаходиться по АДРЕСА_1 шляхом заборони проводити будівельні роботи щодо реконструкції та повернення в попередній стан - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову у справі, які встановлені ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 липня 2020 року про заборону ОСОБА_3 проводити будівельні роботи щодо реконструкції житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка - ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 17 грудня 2021 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк