РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.12.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Гльози М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

про визнання батьківства та внесення до актового запису про народження дітей даних про батька,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), у якому просить визнати його батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які народились ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести до актових записів про народження даних про нього як про батька дітей.

Позовні вимоги мотивує тим, що в грудні 2016 року позивач познайомився з відповідачем ОСОБА_2 та з квітня 2017 року вони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та мали намір створити сім`ю, про що знали мати відповідача та їхні спільні друзі. В грудні 2017 року відповідач завагітніла від позивача та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила двох синів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В актовому записі про народження синів відомості про батька були вказані відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, за вказівкою відповідача, оскільки офіційно сторони у шлюбі не перебували.

Позивач вказує, що на момент народження дітей він проживав разом з відповідачем, забирав ОСОБА_2 з синами з пологового будинку, спілкувався з дітьми, цікавився їх життям, брав участь у їх догляді та вихованні, надавав та продовжує постійно надавати матеріальну допомогу, не дивлячись на те, що з березня 2020 року позивач з матір`ю дітей проживають окремо. Сини залишились проживати разом з ОСОБА_2 , однак позивач продовжує піклуватися про своїх дітей, забезпечує їх всім необхідним для розвитку.

У позові зазначено, що позивач не може зареєструвати себе батьком дітей через об`єктивні непереборні обставини, оскільки відповідач, не дивлячись на його неодноразові та постійні пропозиції щодо реєстрації батьком дітей, категорично не надає на це своєї згоди.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 03.11.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та викликано сторони в засідання.

Ухвалою суду від 11.03.2021 клопотання позивача про призначення експертизи задоволено, призначено у справі судово-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 05.05.2021 провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання на 12.05.2021.

Ухвалою суду від 12.05.2021 провадження по справі зупинено до отримання висновку судово-генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Ухвалою суду від 06.08.2021 провадження у справі поновлено.

Заяв по суті справи до суду не надійшло

Згідно з протокольною ухвалою суду від 18.10.2021 підготовче провадження у справі було завершено та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні за її участі представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позові. У судове засідання, яким завершується розгляд справи, представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, у якій також вказала, що сторона позивача позов підтримує та просить задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, судові повістки надсилались їй за адресою зареєстрованого місця проживання, також відповідач про розгляд справи повідомлялась засобами телефонного зв`язку та шляхом здійснення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду, причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) у судове засідання не з`явився, від начальника відділу до суду надійшов лист про розгляд справи без участі представника відділу.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності усіх умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.211, 280 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Поряд з цим, суд враховує складність справи, її важливість для інтересів сторін, розумні строки розгляду.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане повторно 10.01.2019 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с. 9).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане повторно 10.01.2019 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.10).

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У статті 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

Якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

У статті 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що 14.09.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обвінчалися у храмі святого Миколая в с. Ізки, Закарпаття, що підтверджується копією свідоцтва про вінчання (а.с. 49-50).

Відповідно до копії пам`яток Хрещення, 28.10.2018 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було охрещено у парафії Святої Софії у м. Житомирі. У пам`ятках Хрещення батьками дітей записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 51, 52).

Згідно з копіями квитанцій про переказ коштів, позивач ОСОБА_1 неодноразово здійснював грошові перекази на рахунок відповідача ОСОБА_2 (а.с. 18-20, 48), здійснював покупку продуктів дитячого харчування та інших товарів, призначених для дітей, що підтверджується копіями квитанцій та товарних чеків (а.с. 23, 24, 45, 46, 47), піклувався про здоров`я дітей, що підтверджується копіями медичних документів (а.с. 11-15).

Таким чином, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існували певні відносини, 14.09.2017 вони обвінчалися та ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 народилося двоє синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у свідоцтвах про хрещення дітей позивач записаний батьком дітей. Позивач приймає участь в утриманні дітей, піклується про їх здоров`я, вказує, що він є біологічним батьком дітей, а тому підтверджено наявність правових підстав для визнання батьківства позивача відносно дітей та внесення змін до актових записів про їх народження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з імовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт оспорювання батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/01, &34, від 07 травня 2009 року).

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.04.2021 в цивільній справі №645/1098/18.

Європейський суд з прав людини вказував, що необхідність захисту третіх осіб може виключати можливість змусити їх пройти будь-яке медичне обстеження, а саме ДНК-тест. Зокрема, якщо третьою особою є дитина (див., зокрема: MIKULIC v. CROATIA, № 53176/99, § 64, ЄСПЛ, 07 лютого 2002 року, BAGNIEWSKI v. POLAND, № 28475/14, § 54, ЄСПЛ, 31 травня 2018 року).

Ухвалою суду від 11.03.2021 клопотання позивача про призначення експертизи задоволено, призначено у справі судово-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ? Чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ? Проведення судово-генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи доручено судовим експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м.Київ, вул.Докучаєвська,4).

27.04.2021 до суду надійшов лист від відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, в якому заввідділенням експертної установи просив забезпечити явку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом з дітьми, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , для відбору зразків крові, який відбудеться 28.05.2021 об 11 годині 00 хвилин у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (вул.Докучаєвська,4). При цьому, експертною установою наголошено, що явка вказаних осіб повинна бути обов`язково одночасною; при собі слід мати паспорти та свідоцтва про народження дітей. У зв`язку із зазначеним, ухвалою суду від 05.05.2021 провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання на 12.05.2021.

В судове засідання 12.05.2021 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 11.05.2021 від представника позивача адвоката Тагієвої Т.В. на електронну пошту суду направлено лист про розгляд клопотання, яке надійшло до суду з експертної установи 27.04.2021 без участі позивача та його представника. Клопотання просила задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_1 зобов`язується прибути для відбору зразків крові у вказані експертною установою час та місце.

Відповідно до довідки Богунського районного суду м.Житомира від 12.05.2021 ОСОБА_2 повідомлена про здійснення відбору зразків крові, яке відбудеться 28.05.2021 об 11 годині 00 хвилин у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи в м.Києві.

Ухвалою суду від 12.05.2021 провадження по справі зупинено до отримання висновку судово-генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи; постановлено надіслати ухвалу до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи для продовження виконання ухвали суду від 11.03.2021 про призначення судово-генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи; зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з`явитися для відбору зразків крові, який відбудеться 28.05.2021 об 11 годині 00 хвилин у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (вул.Докучаєвська,4); попереджено сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України, зокрема, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

09.06.2021 до суду надійшов лист від відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, яким повідомлено що 28.05.2021 ОСОБА_1 з`явився для відбору зразків крові, ОСОБА_2 разом з дітьми для відбору зразків крові не з`явилась, у зв`язку з чим експертна установа просила забезпечити явку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для відбору зразків крові, який відбудеться 16.07.2021, у зв`язку з чим 14.06.2021 на адреси сторін було направлено листа про необхідність явки до експертної установи 16.07.2021 о 12:00 год для відбору зразків крові.

03.08.2021 до суду надійшов лист від відділення судово-медичної генетичної ідентифікації судово-медичного лабораторного відділу Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, в якому заввідділенням експертної установи повідомив, що проведення судово-медичної експертизи генетичної ідентифікації згідно з ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2021 по справі №295/11787/20 не можливе, тому що, не зважаючи на неодноразові призначення дати відбору, ОСОБА_2 на відбір зразків крові не з`явилась, тому ухвала повернута до суду без виконання, у зв`язку з чим ухвалою суду від 06.08.2021 провадження у справі поновлено.

Отже, призначена судом експертиза не була проведена через відсутність біологічного матеріалу, оскільки відповідач не з`являлася до експертної установи та не забезпечила явку дітей для відбору порівняльних зразків.

ОСОБА_2 неодноразово повідомлялася про виклики до експертної установи шляхом направлення судової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак поштові відправлення поверталися на адресу не врученими із довідкою пошти про причини невручення «за закінченням терміну зберігання», також суд повідомляв відповідача телефонограмою (а.с. 91), що свідчить про те, що остання була обізнаною про наявність судового провадження, призначення у справі експертизи та необхідність явки до експертної установи для відбору зразків, які необхідні для її проведення. Однак, повідомлення відповідач проігнорувала, для проведення експертизи та у судові засідання, які були призначені у даній справі, не з`являлася, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавала, про наявність поважних причини, які перешкоджали явці до експертної установи та до суду, не повідомляла.

Оцінивши процесуальну поведінку відповідача ОСОБА_2 , суд доходить висновку про те, що вона навмисно ухилилася від проведення судово-генетичної експертизи, яка була призначена судом саме для визнання факту батьківства або спростування цього факту, вважаючи що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не є об`єктивним за відсутності висновку відповідної експертизи, адже, знаючи про призначення експертизи, відповідач не вчинила жодних дій, щоб з`явитися до експертної установи.

При цьому, відповідач не скористалася своїм процесуальним правом висловити свою позицію стосовно позовних вимог, у тому числі, чи наявні у неї заперечення проти позову та докази на спростування позовних вимог. Знаючи про наявність судового провадження та призначену експертизу, відповідач не отримувала поштову кореспонденцію, що свідчить про її байдужість до результатів розгляду справи.

Ураховуючи наведене, ухилення відповідача від проведення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи, яку було призначено судом у цій справі, дає суду підстави для застосування частини першої статті 109 ЦПК України та встановлення факту наявності кровного споріднення між позивачем і дітьми, адже бездіяльність відповідача унеможливила проведення експертизи та надала суду право визнати факт, на існуванні якого наполягає позивач, з урахуванням інших доказів походження дітей від позивача.

У справі «Йевремович проти Сербії» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до статті 8 Конвенції під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини («Jevremovic v. Serbia», заява № 3150/05, пункт 109, рішення ЄСПЛ від 17 травня 2007 року).

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити, визнавши ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зобов`язати Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) внести відповідні зміни а актові записи про народження дітей.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом враховано, що позивачем заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру та сплачено судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір" в розмірі по 840,80 грн за кожну з вимог.

Оскільки судом задоволено в повному обсязі позовні вимоги позивача, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 3363,20 грн.

Керуючись ст.ст. 121, 125, 128, 134, 135 СК України, ст.ст. 3, 10-13, 44, 76-81, 109, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Німеччини, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження №12 від 02 жовтня 2018 року, який складений Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відносно ОСОБА_3 , а саме у графі «батько» зазначити « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Німеччини».

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Німеччини, батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження №13 від 02 жовтня 2018 року, який складений Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відносно ОСОБА_4 , а саме у графі «батько» зазначити « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Німеччини».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3363,20грн витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), адреса: м. Житомир, м-н Соборний, 1.

Суддя: Т.А. Воробйова