СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 507/1125/20

пр. № 2/759/2055/21

18 листопада 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Сироти А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок невиконання рішення суду та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 за порушення грошового зобов`язання три відсотки річних у розмірі 10 455,18 грн., інфляційні втрати в розмірі 25 068,93 грн., моральну шкоду у розмірі 80 000,00 грн. та судовий збір у розмір 2 942,80 грн.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2012р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 43 101,68 грн. заподіяної шкоди, 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 531,50 грн.. судові витрати, а всього 53 101,68 грн., яке в подальшому було залишено без змін. 21.09.2012р. Любашівським районним судом було видано виконавчий лист. 07.11.2012р. постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Святошинського РУЮ м.Києва відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Любашівського районного суду від 21.09.2012 та боржнику надано семиденний термін для його добровільного виконання, тобто до 14.11.2012р. Однак в порушення вимог законодавства вказане рішення виконано з простроченням, а саме лише 15.09.2020р. здійснено перерахунок коштів у сумі 53 101,68 грн. Згідно зі статтею 625 ЦК України стягнення 3% річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову. Оскільки стягнення 3 % річних та інфляційних втрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову період для стягнення 3 % річних становить з 15.09.2017 по 14.09.2020, а період стягнення інфляційних втрат становить з 01.09.2017р. по 31.08.2020р. Розрахунок 3 % річних, в частині прострочення виконання зобов`язання становить 1096 днів та складає 10455,18 грн., а розмір інфляційних втрат становить 25 068, 93 грн. Крім того, ОСОБА_2 своїми діями, які виразились у свідомому тривалому з 14.11.2012 по 15.09.2020р. (майже 8 років) невиконанні рішення суду завдав позивачу моральну шкоду, яка виразилась у душевних хвилюваннях, погіршенні якості життя через втрату автомобіля та неможливістю його придбати, оскільки відповідачем кошти на відшкодування шкоди не повертались майже вісім років, що змусило залучати кредитні кошти, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами та нести додаткові витрати пов`язані з кредитуванням, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем сім`ї порушились нормальні життєві зв`язки, а тому моральну шкоду оцінив у 80 000,00 грн. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 07.10.2020р. вказану цивільну справу передано до Святошинського районного суду м.Києва за підсудністю/а.с.30/.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16.11.2020р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.01.2021р. відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду направлено зустрічний позов.

22.02.2021р. ухвалою суду було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ю про стягнення коштів та здійснено перехід з спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.04.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

В обгрунтування зустрічного позову позивач посилався на те, що рішенням Любашівського районного суду Одеської області , яке набрало законної сили видано виконавчий лист. Рішення суду щодо стягнення боргу з ОСОБА_2 виконано в примусовому порядку повністю. Вказаним рішенням також зобов`язано позивача ОСОБА_1 автомобіль «Шкода Октавіа» передати у власність ОСОБА_2 після відшкодування ним збитків ОСОБА_1 . Вказане рішення ним не виконано. Від виконання судового рішення відповідач умисно ухилився, продавши транспортний засіб. ОСОБА_1 зняв з реєстрації і продав зазначений автомобіль. Відповідно до довідки -рахунку вказаний автомобіль продано за 73 240,00 грн. Отже майнове зобов`язання ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 автомобіль у грошовому виразі становить 73 240, 00 грн. продажної вартості майна. Крім того, судом встановлено загальний розмір збитку, завданого позивачу ОСОБА_1 , який становить 103 101,68 грн., з них 50 000,00 грн. ним отримано в якості страхового відшкодування, залишок у сумі 53 101,68 грн. за рішенням суду має сплатити ОСОБА_2 . Таким чином ОСОБА_1 мало б бути повністю відшкодовано збитки. Позивач вважає, що оскільки автомобіль, який за рішенням суду ОСОБА_1 зобов`язаний був передати ОСОБА_2 у власності ОСОБА_1 немає, він повинен передати йому суму виручену від продажу автомобіля «Шкода Октавія» - 73 240,00 грн.Просить стягнути дані кошти на його користь.

Позивач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив відмовити у задоволенні зустрічного позову .

Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що з метою унеможливлення виконання судового рішення, ОСОБА_1 умисно зняв з реєстрації і продав зазначений автомобіль ОСОБА_3 , вартість автомобіля складає 73 240,00 грн. Проте майнове зобов`язаання ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 автомобіль, від виконання якого позивач ухилився, у грошовому виразі становить 73 240,00 грн., що перевищує суму його грошового зобов`язання зі сплати відшкодування у розмірі 53 101,68 грн. Перевищення становить 20 138,32 грн. на його користь. Гроші які отримав ОСОБА_1 від незаконного продажу автомобіля, який відповідно до рішення Любашівського районного суду Одеської області , повинен бути переданим відповідачу є незаконним збагаченням позивача та повністю покриває завдані йому збитки. Звертає увагу суду на відсутність у позивача належних правових підстав для стягнення суми збитків, трьох відсотків річних та інфляційної складавої боргу. Відповідач вказує, що має грошове зобов`язання перед ОСОБА_1 лише під час добровільного виконання зазначеного судового рішення. Такого виконання ним не проводились, оскільки б йому було відомо про відшкодування ОСОБА_1 шкоди страховою компанією, а також, що ОСОБА_1 унеможливив виконання свого зобов`язання за судовим рішенням - передати пошкоджений автомобіль, через те, що продав автомобіль «Шкода Октавіа», отримав відшкодування повністю. З часу вказаного невиконання грошового зобов`язання, термін якого було встановлено державним виконавцем протягом семи днів з моменту відкриття виконавчого провадження, загальний трирічний строк позовної давності закінчився до моменту звернення позивача до суду, а тому ОСОБА_1 пропустив строк звернення.

Відповідач ( позивач за основним позовом) надав відзив на зустрічний позов в якому зазначив, що висновком № 5162, який покладений в основу рішення, вартість залишків автомобіля «Шкода Октавіа» дн НОМЕР_1 не визначалась, питання чи мають ці залишки певну цінність експертом не вирішувалось. Під час розгляду справи відповідачем питання про проведення експертизи для встановлення вартості залишків не ініціювалось, і з вказаних підстав рішення суду не оскаржувалось. ОСОБА_2 також не додав висновок експерта про вартість залишків автомобіля «Шкода Октавіа» д/н НОМЕР_1 , після ДТП, яка мала місце 21.08.2011р. Перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, викликаному необхідністю лікування дружини, яка постраждала внаслідок ДТП з вини ОСОБА_2 та неможливістю сплачувати кошти за зберігання автомобіля на майданчику для зберігання автомобілів, дісно був змушений продати його по вартості металобрухту ОСОБА_3 за 20 000,00 грн. Автомобіль реєструвався без механічних пошкоджень, тобто уже відремонтований. Проте ОСОБА_2 намагаючись ввести суд в оману, надав суду довідку рахунок, що вартість автомобіля під час його продажу, тобто відремонтованого складає 73 240,00 грн. Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Позивач (відповідач за первісним позовом) надав заперечення на відзив ОСОБА_1 в якому вказував на те, що ОСОБА_1 зазделегіть знаючи про рішення суду, яке вступило в законну силу, з корисливого мотиву, отримання значної суми коштів від реалізації автомобіля та з метою ухилення від виконання покладеного на нього судовим рішенням зобов`язання передати автомобіль у його власність , продав автомобіль.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступне.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 22.02.2012р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 43101 грн. 68 коп. (3101грн.58 коп. + 40300 грн. 10 коп.) заподіяної шкоди, 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 531 грн. 50 коп. судових витрат. Автомобіль «Шкода Октавіа» д/н НОМЕР_1 передати у власність ОСОБА_2 після відшкодування ним збитків ОСОБА_1 /а.с.12-14/.

Рішення суду набрало законної сили 08.06.2012р.

На підставі вищевказаного рішення суду від 22.02.2012р. було видано виконавчий лист № 1518/508/2011, 2/1518/5/2012/а.с. 15 -16/.

07.11.2012р. старшим державним виконавцем ДВС Святошинського РУЮ відкрито виконавче провадження з виконання рішення Любашівського районного суду Одеської області та надано боржнику семиденний термін для добровільного виконання з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження вказаного рішення суду/а.с.17/.

Відповідно до виписки по картці /рахунку 15.09.2020р. на рахунок Святошинського РВДВС у м. Києві ОСОБА_2 було перераховано борг за виконавчим листом № 2/1518/5/2012 від 21.10.2012р. у розмірі 53 101,68 грн./а.с.18/.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за час прострочення.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а тому її приписи поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

В той же час, судом встановлено, що в рішенні суду від 22.02.2012р. вказано про передачу автомобіля «Шкода Октавіа» д/н НОМЕР_1 у власність ОСОБА_2 після відшкодування ним збитків ОСОБА_1 .

Однак ОСОБА_1 не дочекавшись відкриття виконавчого провадження (07.11.2012р.), 15.08.2012р. автомобіль «Шкода Октавіа» д/н НОМЕР_1 продав ОСОБА_3 відповідно до листа № 1868 від 15.06.2016р. Згідно довідки-рахунку вартість автомобіля складає 73 240,00 грн/а.с.49, 51, 52/.

Відповідно до висновку № 5162 експертного автотоварознавчого дослідження для визначення матеріального збитку транспортного засобу вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля «Шкода Октавіа», д/н НОМЕР_1 , на дату ДТП 21.08.2011р. складає 90 300,10 грн./а.с.98-102/.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 страховою компанією було сплачено 50 000,00 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 - 43 101,68 грн. заподіяної шкоди, що загалом становить 93 101,68 грн. Крім того, ним було продано вказаний автомобіль за 73 240,00 грн., який він мав передати ОСОБА_2 після відшкодування шкоди.

З вказаного вбачається, що ОСОБА_1 було повністю покрито завдані збитки та навіть з надлишком, а тому оскільки він зобов`язаний був передати автомобіль ОСОБА_2 , суд вважає, що сума 73 240,00 грн за проданий автомобіль підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 ..

Крім того, суд критично оцінює та не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що автомобіль було продано за 20 000,00 грн., як металобрухт, оскільки в матеріалах справи наявна довідка рахунок № 455859 згідно якої вартість автомобіля 73240 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що ОСОБА_1 в порушення вимог рішення суду, був проданий автомобіль ще до відкриття виконавчого провадження. Відповідач знав про продаж транспортного засобу, тому сприйняв продаж як звільнення від зобов`язання і не виконував рішення суду. Але разом з тим 15.09.2020р. ОСОБА_2 перерахував суму відшкодування за рішенням суду та оскільки транспортний засіб продано ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що зустрічний позов слід задовольнити та стягнути кошти, отримані внаслідок продажу на користь позивача по зустрічному позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 588. 611, 625 ЦК України,ст. ст. 12-13, 77-81, 211, 228, 235, 258-259, 270-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок невиконання рішення суду - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення грошових коштів-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти у розмірі 73240,00 грн. (сімдесят три тисячі двісті сорок грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовимй збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.)

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко