Справа № 452/724/21 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/811/2348/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Савуляка Р.В., Приколоти Т.І.

секретар Савчук Г.В.

З участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу №452/724/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В :

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначає, що на даний час син навчається на денній формі навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» та потребує подальшого утримання, оскільки ніде не працює і не отримує стипендії. Виникають додаткові витрати на посібники, необхідні для навчання, канцелярські товари, купівлю одягу та взуття, витрати на харчування, проїзд. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу отримувати сина, оскільки протягом багатьох років регулярно виїжджає на тимчасові роботи в Республіку Португалія, де отримує нерегулярний дохід. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4 189 (чотири тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп., на період його навчання на денній формі у Відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка», починаючи з 02.03.2021 року і до червня 2022 року.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4 189 (чотири тисячі сто вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. щомісячно на період його навчання на денній формі у Відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» (навчальний заклад першого рівня акредитації) починаючи з 02.03.2021 року і до червня 2022 року в користь ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним , таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що він має мінливий періодичний дохід та має на утриманні матір похилого віку, яка також потребує його матеріальної допомоги та підтримки. Окрім цього, в нього немає рухомого майна, а проживає він в старому будинку разом з матір`ю. Судом також не враховано, що на час проведення карантинних заходів навчання в закладах освіти проводилося дистанційно, а також те, що у студентів є канікулярні відпустки за період яких його син не буде потребувати грошей на навчання та на доїзд до нього. Також судом не враховано, що його син є повнолітнім і працездатним, а отже може сам працевлаштуватися і заробляти кошти на свої потреби і навчання. На його думку, необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 2300 грн. щомісячно, що відповідає прожитковому мінімуму для працездатних осіб.

Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів в сумі 2300 грн. щомісячно, до закінчення навчання, тобто до червня 2022року.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 червня 2005 року розірвано.

Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 про що свідчить свідоцтво про народження № 217 видане Відділом Цивільного реєстру м.Фару (а.с.7).

Із копії довідки від 3 лютого 2021 року № 22 (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_3 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Технічний фаховий коледж Національного університету «Львівська політехніка» (навчальний заклад першого рівня акредитації) з 01.09.2020 р. по даний час за спеціальністю 121 «Інженерія програмного забезпечення» денної форми навчання за кошти фізичної особи (наказ про зарахування від 31.08.2020 р. за № 85-НВ). Навчання завершує в червні 2022 року.

Вартість навчального року становить 10500 грн., що підтверджується копією договору № 791 від 11.09.2020 р.(а.с.10-11).

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В абз. 2 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, передбачають обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, а зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року по справі №6-1296цс15.

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Доводи апеляційної скарги про те, що мати відповідача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є пенсіонеркою, потребує додаткового стороннього догляду, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки, не доведено, що саме відповідач надає їй такий догляд . Разом з цим, матеріали цивільної справи не містять доказів на підтвердження того, що матір відповідача перебуває у скрутному матеріальному становищі та потребує сторонньої допомоги.

Колегія суддів при визначенні розміру аліментів бере до уваги , що відповідач немає постійного місця роботи, його дохід є мінливим, що останній згідний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання в розмірі 2 300,00 грн., а тому із врахуванням зазначеного, приходить до висновку, що розмір аліментів на сина відповідача ОСОБА_6 , 2003 р.н. необхідно зменшити, змінивши рішення суду в цій частині.

Відповідно до ч.1 п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково, зміни судового рішення є: п.3) невідповідність висновків суду обставинам справи; п.4) порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374 ч.1 п.2; 376ч.1 п.3,4; 383; 384; 389-391 Цивільного процесуального кодексу України, -суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 травня 2021 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Визначити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 в розмірі 3 000,00 (три тисячі) грн. на час навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 02.03.2021 року до червня 2022 року включно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15 грудня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк