Справа № 141/919/21
Провадження №2/141/453/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2021 року смт. Оратів
Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
До Оратівського районного суду Вінницької області 13.12.2021 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Одночасно, до позовної заяви від 06.12.2021 року представником позивача додано заяву про забезпечення позову від 06.12.2021 року, відповідно до якої представник позивача адвокат Ходак В.В. просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, зареєстрованого в реєстрі за № 4619 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за договором від 11.02.2019 року, яке проводиться в рамках виконавчого провадження № 67050497.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області на підставі ч. 12 ст. 28 ЦПК України вказуючи на те, що місцем виконання є місце його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору оренди кімнати від 01.04.2021 року.
При цьому, з постанови про відкриття виконавчого провадження № 67050497 від 12.10.2021 року вбачається, що адресою проживання позивача (боржника) є АДРЕСА_2 , та відповідно місцем виконання виконавчого напису є місто Київ.
Також із матеріалів позову вбачається, що виконавче провадження № 67050497 із вимогами стягувача Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 відкрито державним виконавцем Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасовим Євгеном Володимировичем за місцем проживання боржника.
В межах вказаного виконавчого провадження 12.10.2021 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження та на виконання до банківських, інших фінансових установ. Однак, у вказаній постанові про арешт коштів боржника не вказано конкретних органів і установ, їх адреси, місця знаходження майна боржника.
При цьому, суд зазначає, що за загальним правилом частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині 12 статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Поняття "місце виконання рішення" наведене у статті 24 Закону України "Про виконавче провадження".
За правилами частин першої та другої статті 24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Виходячи зі змісту статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.
Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.
Таким чином, суд критично оцінює зазначені доводи позивача щодо підсудності даної справи Оратівскому районному суду Вінницької області, оскільки копія договору оренди кімнати № 1 від 01.04.2021 року за відсутності інших достатніх доказів (копії паспорта позивача та доказів щодо його зареєстрованого місця проживання (перебування)), не дають можливості суду застосувати положення ч. 12 ст. 28 ЦПК України.
Водночас, враховуючи, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 67050497 від 12.10.2021 року вбачається, що адресою проживання позивача (боржника) є АДРЕСА_2 , та відповідно місцем виконання виконавчого напису є місто Київ, суд в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, вбачає в діях позивача створення штучної територіальної підсудності даної справи, що свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами.
Також, суд звертає увагу позивача, що розгляд і вирішення справи неповноважним судом, зокрема внаслідок порушення правил визначення підвідомчості та підсудності, є підставою для скасування навіть правильного за суттю рішення суду (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).
При цьому суд бере до уваги, згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на розгляд «судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Таким чином, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Аналіз процесуального права дає підстави для висновку, що забезпечення позову нерозривно пов`язане із позовною заявою, яку позивач планує подати до суду або яка уже ним подана, тому заява про забезпечення позову за правилами підсудності має розглядатися тим судом, до підсудності якого належить позовна заява.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
При цьому ч. 3 ст. 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Керуючись ст.ст. 28, 31, 187, 353, 354 ЦПК України суд,
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Климчук