Справа № 595/1532/20
Провадження № 2/595/44/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

з участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.

представника позивача Пасічника А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пасічник А.З., звернувся до суду з позовом до Золотопотіцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області в якому просив стягнути з відповідача в його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2020 по 31.05.2020 у сумі 4203,22 грн, а також 2000 грн моральної шкоди. Позов обґрунтовує тим, що, відповідно до наказу №43-К від 05.09.2013, він був прийнятий на роботу водієм автобуса Золотопотіцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. У січні березні 2020 року його заробітна плата становила на рівні 5343 грн. Проте, починаючи з квітня 2020 року, відповідач не виплачує заробітну плату в належному розмірі, а саме у квітні його заробітна плата складала 1653,33 грн, а в травні 4568,65 грн, з посиланням на те, що під час карантину, введеного в Україні з 12 березня 2020 року, в Золотопотіцькій загальноосвітній школі І-ІІІ ст. введено простій. Однак, з наказом про оголошення простою він ознайомлений не був, на роботу в цей період виходив, як і всі інші технічні працівники. Всього, станом на 01.06.2020, відповідач заборгував йому заробітну плату на суму 4203,22 грн і не виплачує у добровільному порядку, що суперечить Кодексу законів про працю України та ЗУ «Про оплату праці», а тому належить до стягнення з відповідача на його користь. Крім того, у зв`язку з тим, що відповідачем допущено затримку у виплаті заробітної плати, йому завдано моральних страждань.

22 жовтня 2020 року ухвалою суду позов залишено без руху та надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

28 жовтня 2020 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог в якій він просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2020 по 31.05.2020 у сумі 4203,22 грн.

Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

24 листопада 2020 року представник відповідача Золотопотіцької ЗОШ І-ІІІ ст. надала суду відзив на позовну заяву в якому заперечив проти позову та зазначив, що школа не є розпорядником коштів, натомість таким є Золотопотіцька селищна рада. 02.04.2020 року селищним головою видано розпорядження за №70-од «Про оголошення простою на період карантинних заходів для працівників закладів освіти (крім педагогічних) та культури Золотопотіцької ОТГ» на підставі якого 03.04.2020 року школою видано наказ №33-од «Про оголошення простою на період карантинних заходів для працівників школи (крім педагогічних). З наказом про оголошення простою позивач був ознайомлений, зважаючи на карантин, в телефонному режимі завгоспом школи ОСОБА_2 . Крім того зазначила, що на роботу в період простою ніхто з технічного персоналу не виходив. З огляду на наведене просив замінити школу на належного відповідача.

Представник позивача адвокат Пасічник А.З. 24 листопада 2020 року подав до суду заяву про заміну первісного відповідача Золотопотіцьку ЗОШ І-ІІІ ст. на належного відповідача Золотопотіцьку селищну раду з посиланням на те, що така є платником заробітної плати для працівників Золотопотіцької ЗОШ І-ІІІ ст.

03 грудня 2020 року ухвалою суду замінено у справі неналежного відповідача Золотопотіцьку загальноосвітню школу І-ІІІ ст. Відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області на належного відповідача Золотопотіцьку селищну раду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник позивача адвокат Пасічник А.З. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просить такі задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, відзиву відповідачем не подано.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, встановив наступні обставини.

Згідно наказу №43-К Золотопотіцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. від 05 вересня 2013 року, ОСОБА_1 прийнято на роботу водієм школи з 05 вересня 2013 року.

Із довідки про доходи №77 від 26 червня 2020 року, виданої Золотопотіцькою селищною радою Бучацького району Тернопільської області, ОСОБА_1 , який працює водієм, за період з грудня 2019 року по травень 2020 року була нарахована заробітна плата: за грудень 2019 року 4739 грн 75 коп.; за січень 2020 року 5343 грн; за лютий 2020 року 5343 грн; за березень 2020 року 5343 грн; за квітень 2020 року 1653 грн 33 коп.; за травень 2020 року 4568 грн 65 коп.

Загальна сума отриманого доходу ОСОБА_1 за вищевказаний період складає 26990 грн 73 коп.

Як вбачається з довідки про доходи № 94 від 01 липня 2020 року, виданої Золотопотіцькою селищною радою, ОСОБА_1 , який працює водієм, нарахована заробітна плата за червень в сумі 1255 грн 40 коп.

Згідно довідки № 168 від 04.11.2020 року, виданої Золотопотіцькою селищною радою, вбачається, що в січні 2020 року ОСОБА_1 нараховано 5343 грн заробітної плати; в лютому 5343 грн; всього 10686 грн; середньоденна заробітна плата складає 260 грн 63 коп.; середньомісячна 5343 грн.

За даними штатного розпису Золотопотіцької ЗОШ І-ІІІ ст. на 2020 рік, затвердженого начальником Відділу освіти, культури, молоді і спорту, водієві автобуса встановлено посадовий оклад 2480 грн, 25% доплати, що складає 620 грн та доплата до мінімальної заробітної плати 1623 грн, що загалом становить 4723 грн.

Відповідно до наказу №33-од Золотопотіцької ЗОШ І-ІІІ ст. від 03 квітня 2020 року, оголошено простій з 02 квітня 2020 року на період і до моменту закінчення карантинних заходів відповідно до ст. 113 КЗпП України. Працівники школи (крім педагогічних) під час простою звільняються від обов`язку бути присутніми на робочих місцях з установленням оплати у розмірі 2/3 окладу. Завгоспу школи ОСОБА_2 ознайомити працівників з даним розпорядженням голови Золотопотіцької ОТГ та даним наказом.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом законів про працю України, Законом України «Про оплату праці», відповідно до яких врегульовано порядок нарахування та виплати заробітної плати працівникам, з якими укладено трудовий договір.

Відповідно до статті 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (частина перша статті 1); в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством (стаття 33).

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із статтею 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про оплату праці», суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

За приписами статті 115 КЗпП України, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Відповідно до ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Відповідно до Галузевої угодою між Міністерством освіти і науки України та ЦК Профспілки працівників освіти і науки України на 2016-2020 роки, зареєстрованої в Міністерстві соціальної політики за № 16 від 01.06.2018, сторони рекомендують керівникам закладів та установ освіти і науки забезпечити оплату простою працівникам, включаючи непедагогічних, а саме в розмірі середньої заробітної плати і не менше тарифної ставки (посадового окладу) (пункті 8.3.3).

Листом МОН України від 13 березня 2020 року №1/9-161 «Щодо оплати праці працівників закладів освіти під час призупинення навчання через карантин» роз`яснено керівникам закладів освіти про необхідність виплати працівникам закладів освіти в період карантину середньої заробітної плати.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності.

Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії статті 1 Протоколу №1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законам України «Про оплату праці», а позивач знаходиться з відповідачем в трудових відносинах, при цьому не отримав всі належні йому платежі по заробітній платі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду.

Враховуючи, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату (частина перша статті 21 КЗпП України), що обов`язок організувати бухгалтерський облік на підприємстві покладено на власника або уповноважений ним орган, саме відповідач має довести, що він виплатив позивачу заробітну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (статті 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що розрахунки заробітної плати ОСОБА_1 за квітень - липень 2020 року узгоджуються з наказом №33-од Золотопотіцької ЗОШ І-ІІІ ст. Золотопотіцької селищної ради від 03 квітня 2020 року про встановлення простою з причин, незалежних від працівника, з 02 квітня 2020 року.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву до суду не надав, жодним чином обставини викладені позивачем у позовній заяві не спростував.

Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню у розмірі 4203 грн 22 коп., оскільки саме зазначена сума вираховується з наданих позивачем розрахунків заробітної плати за квітень - травень 2020 року, з врахуванням нарахованих сум.

Як зазначено в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тобто, при виплаті позивачу заборгованості по заробітній платі в розмірі 6445 грн 06 коп., відповідач зобов`язаний утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік», встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 у сумі 2 102 грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Згідно п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись 9,12,19,81,82,141,263-265,280-282,430 ЦПК України, ст.ст. 94,97,113,115 КЗпП України, Законом України «Про оплату праці», суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01 квітня 2020 року по 31 травня 2020 року у розмірі 4203 (чотири тисячі двісті три) грн 22 коп., з урахуванням обов`язкових платежів та податків.

Стягнути з Золотопотіцької селищної ради Бучацького району Тернопільської області на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі не більше ніж за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем може бути подано заяву до Бучацького районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Бучацький районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Золотопотіцька селищна рада Бучацького району Тернопільської області, смт.Золотий Потік вул. Данила Галицького, 107 Бучацького району Тернопільської області, .

Суддя: І. І. Тхорик