Ухвала

16 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 705/710/15-ц

провадження № 61-14428св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 27 липня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції у виконавчому провадженні № 33702687 від 27 січня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області

від 20 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 27 липня 2021 року, у задоволенні скарги

ОСОБА_1 відмовлено.

25 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 листопада 2020 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 27 липня 2021 року у цивільній справі № 705/710/15-ц, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити скаргу.

Ухвалою Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., від 02 листопада

2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1

14 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку Верховного Суду ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів, до якої входить суддя Хопта С. Ф.,яка зареєстрована у Касаційному цивільному суді 16 грудня 2021 року.

Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів обґрунтована тим, що

суддя Хопта С. Ф. приймав участь у розгляді цієї справи і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 серпня 2012 року відмовив у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 липня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 вважає, що є підстави для висновку про заінтересованість та упередженість колегії суддів, до якої входить суддя Хопта С. Ф. при розгляді справи № 705/710/15-ц.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до пункту 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім того відповідно до частини четвертої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу колегії суддів за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Шипович В. В., Синельников Є. В., Хопта С. Ф. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженість суддів діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання принципу, згідно з яким ніхто не може бути суддею у власній справі та який виключає для учасника процесу можливість обирати на власний розсуд або змінювати визначеного у встановленому законом порядку суддю.

На час вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. відсутні підстави вважати, що вказані судді, у розглядуваній справі виявляють особисту упередженість та/або мають пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи № 705/710/15-ц.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що суддя Хопта С. Ф. дійсно брав участь у розгляді справи № 2318/1249/2012 запозовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 липня 2012 року.

Так, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у складі судді Хопти С. Ф., від 31 серпня 2012 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 травня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 липня 2012 року у справі № 2318/1249/2012.

Разом із тим, відомості про скасування вказаної ухвали від 31 серпня

2012 року в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

Визначення складу суду для розгляду конкретної справи здійснюється не за бажанням учасників справи, а в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством, зокрема статтею 33 ЦПК України.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд.

Оскільки відвід, заявлений колегії суддів, визнано необґрунтованим, то відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. визнати необґрунтованим.

Заяву про відвід колегії суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В.,

Хопти С. Ф. передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта