Справа №333/8917/21
Провадження №2-о/333/310/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Холода Р.С.,

присяжних Шелесько Т.М.,

Рянічевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання Бобко О.В.,

прокурора Березовської А.В.,

представника заявника Пєгова Є.М. ,

лікаря-психіатра ОСОБА_6

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 , посилаючись на те, що остання знаходиться на стаціонарному лікуванні з 16.12.2021 року. Психічний стан вперше змінився в 2002 році, коли, будучи студенткою, змінилась в поведінці, була агресивна, кричала, лаялась, чула багато «голосів» у голові. Тоді ж вперше лікувалась в стаціонарі. Після виписки підтримуючу терапію не приймала, психіатра не відвідувала, за допомогою не зверталась. В 2009 році була знята з обліку. Повторна госпіталізація відбулася в травні 2020 року, пов`язана з тим, що була збуджена, агресивна, виходила у спідній білизні на вулицю, казала, що в неї зникла пам`ять, чула багато «голосів» в голові, які розповідали їй про смерть. Було встановлено діагноз: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії». Після виписки підтримуючу терапію не приймала. Стан погіршився близько трьох днів тому: стала метушлива, агресивна, повикидала речі, 16.12.2021 року відкрила вікна та погрожувала вистрибнути з 3 поверху. До лікарні доставлена спеціалізованою медичною бригадою швидкої допомоги у супроводі батька ОСОБА_4 , у стані психомоторного збудження. Добровільну згоду на обстеження та госпіталізацію не дала. Госпіталізована в примусовому порядку, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. 16.12.2021 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, афективно-маячний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», госпіталізація у примусовому порядку доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу Пєгов Є.М. обставини, викладені в наведеній вище заяві, підтримав повністю, просив суд її задовольнити.

Лікар-психіатр ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила про необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку. Крім того, зазначив, що його донька має проблеми з психічним здоров`ям з 2002 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06 год. 30 хв. зателефонувала ОСОБА_5 (мати ОСОБА_2 ) і повідомила, що не може вгамувати доньку. Остання поводить себе агресивно, не давала спати. Коли він приїхав, ОСОБА_2 кинула в нього пательнею, почала викидати речі з балкону. ОСОБА_5 намагалася її заспокоїти, але вона відкрила вікно і погрожувала вистрибнути. Він намагався її зупинити, однак донька сказала не підходити, бо вдарить. Ударила матір, почала бігати роздягнутою в під`їзді. Взяла кредит у різних банках на суму, приблизно на 50 000 грн. Ліки, які їй рекомендував лікар у вересні 2020 року, не приймала.

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5 підтвердила пояснення ОСОБА_3 з приводу поведінки доньки і додатково пояснила, що останні дні боялась за здоров`я доньки, так як остання поводила себе агресивно і погрожувала.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації заперечувала. Вказала, що не розуміє, чому зібрались у судове засідання. Вона себе поводить нормально, батько і матір, розповідаючи про події, перекручують факти.

Розглянувши матеріали заяви від 16.12.2021 р., заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, виходячи с такого.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 16.12.2021 року, ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, афективно-маячний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», госпіталізація у примусовому порядку доцільна. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, афективно-маячний синдром, за психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих, пояснення заінтересованої особи ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , лікаря-психіатра підтверджують необхідність госпіталізації ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 339-342 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2 - задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.С.Холод

Присяжні: Т.М.Шелесько

С.В.Рянічева