КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц /824/542/2021
У Х В А Л А

22 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі судді Гуля В.В. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності і ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року позов задоволено.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 сплачені та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, в розмірі 47000 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду першої інстанціїОСОБА_1 а подала апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року залишено без руху та встановлено строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

19 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась з клопотанням про розстрочення сплати судових витрат (судового збору) посилаючись на те, що відповідно до відомостей з податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , поданої 03.02.2021 року до ДПІ у Подільському районі ГУДПС у м.Києві, обсяг її доходів за 2020 рік склав 0 грн. Враховуючи викладене просила розстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6915.61 грн рівними платежами строком на 12 місяців.

У задоволенні заяви про розстрочку сплати судового збору необхідно відмовити виходячи з наступного.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином у клопотанні про розстрочку сплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору, звільнити від його сплати або розстрочити сплату судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В клопотанні про розстрочення сплати судового збору вказано, що відповідно до відомостей з податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця поданої 03.02.2021 року до ДПІ у Подільському районі ГУДПС у м.Києві, обсяг її доходів за 2020 рік склав 0 грн .

Проте зазначені обставини не можуть бути єдиною та безумовною підставою для відстрочку сплати судового збору, оскільки суду апеляційної інстанції не надано доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану позивача.

Отже, за відсутності інших належних і допустимих доказів скрутного матеріального становища апелянта, його сімейного та соціального стану, не дає апеляційному суду підстав розстрочити сплату судового збору.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання щодо сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

У рішенні у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у відповідача пільг, передбачених статтею 5 Закону України "Про судовий збір", щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами відповідача стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Виходячи з наведеного, оскільки ОСОБА_1 не надала доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану заявника, а наданий нею єдиний доказ відомості з податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2020 рік не може бути безумовною підставою для відстрочки сплати судового збору то клопотання про розстрочку сплати судового збору не підлягає до задоволенню.

Керуючись ст. 136 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відстрочці сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Телерадіокомпанія Люкс», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності і ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, стягнення моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Гуль