РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

22 лютого 2021 року Справа № 561/49/21

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі Расевич Г. І.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Полюховича С. М.

розглянувши справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів прийняття спадщини, заінтересована особа Зарічненська селищна рада Рівненської області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Зарічненського районного суду Рівненської області з заявою про встановлення фактів прийняття спадщини ОСОБА_2 - матір`ю заявника, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 - батька заявника, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. А також просить встановити факт прийняття ним спадщини, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина у складі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 не залишив заповіту, тому спадкування відбувається за законом.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина - мати заявника ОСОБА_2 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема, продовжила проживати в будинку по АДРЕСА_1 , користувалася присадибною земельною ділянкою, взяла майно спадкодавця (в т.ч. речі домашнього вжитку), взяла документи спадкодавця. (зокрема, свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 21 березня 1961 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, внаслідок чого відкрилася спадщина у складі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , частину якого ОСОБА_2 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 , однак юридично не оформила.

ОСОБА_1 вказує, що після смерті ОСОБА_2 прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, зокрема, продовжив проживати в будинку по АДРЕСА_1 , в якому проживаю до тепер, здійснюю його ремонт, користуюся присадибною земельною ділянкою, взяв майно спадкодавця (в т.ч. речі домашнього вжитку), взяв документи спадкодавця (зокрема, свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 21 березня 1961 року). Таким чином просить задовольнити його заяву, встановивши факти прийняття спадщини після смерті його батьків.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, просив заяву задовольнити із зазначених у ній підстав.

Представник заявника - адвокат Полюхович С. М., у судовому засіданні обґрунтував позицію заявника, зокрема щодо необхідності застосування Цивільного кодексу у попередній редакції, оскільки батьки заявника померли у 1996 році. Просив заяву задовольнити, бо ОСОБА_1 успадкував майно після смерті батьків шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Представник Заінтересованої особи Зарічненської селищної ради Рівненської області, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд, що підтверджено розпискою (а .с. 47), в судове засідання не з`явився. З урахуванням думки інших учасників справи, які не заперечили щодо розгляду справи за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з паспорту серії НОМЕР_1 виданого 28 вересня 2002 року (а. с. 6), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 01 січня 1971 року (а. с. 8) ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_4 і ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Зарічненським відділом РАГС 05 січня 1996 року (а. с . 9). Як слідує з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Зарічненським відділом РАГС Рівненської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 21)

На дату смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали за адресою АДРЕСА_1 , що доводиться довідками № 2495, 2496 від 19 листопада 2020 року виданими Зарічнеснькою селищною радою Рівненської області (а. с. 10, 22). За цією ж адресою, як вказано у довідці проживав і заявник - ОСОБА_1 з 10 січня 1979 року по дату видачі довідки.

Свідки ОСОБА_5 рідна тітка заявника, ОСОБА_6 сусід та товариш заявника, а також ОСОБА_7 двоюрідний брат заявника, кожен окремо у судовому засіданні показали,що особисто знають як заявника так і його батьків, які постійно проживали у будинку, що по АДРЕСА_1 . Також свідки вказали, що цей будинок батьки заявника збудували власноруч, а також, що усі інші родичі заявника проживають окремо, та успадковувати цей будинок не бажають.

Як вбачається з свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Зарічненської селищної ради 29 березня 1961 року (а. с. 12), домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_4 . Рішенням Зарічненської селищної ради народних депутатів від 05 березня 1993 року № 198 змінено адресу житлового будинку АДРЕСА_2 на поштову адресу: АДРЕСА_1 . Факт проживання заявника у цьому будинку разом із його батьками, доводиться також відомостями у будинковій книзі (а. с. 23-39).

Таким чином після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема, взяла майно спадкодавця (в т. ч. речі домашнього вжитку), користувалася житловим будинком. А після смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном встапив ОСОБА_1 її син.

Як вбачається з довідки № 1-16/112 від 12 лютого 2021 року (а. с. 49), виданої Зарічненською районною державною нотаріальною конторою, з якої слідує, що після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявами про прийняття спадщини, до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалось. Вказані факти доводяться витягами із спадкового реєстру (а .с. 50-53).

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам необхідно зазначити наступне:

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно частини другої ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Встановлення факту прийняття спадщини необхідно заявнику для подальшого оформлення спадкової справи.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 травня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

За результатами судового розгляду судом встановлено, а зібраними у справі доказами, підтверджено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка в свою чергу успадкувала житловий будинок після свого чоловіка, батька заявника ОСОБА_3 , так як вони вступили в управління спадковим майном, а тому заява про встановлення факту прийняття спадщини підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 81, 258, 264-265, 268, 273, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючго та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа Зарічненська селищна рада Рівненської області (місцезнаходження: вул. Фестивальна, 22 смт Зарічне, Рівненської області, ) задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем селища Зарічне Зарічненського району Рівненської області, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Дідик