У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник заявника мотивує заяву тим, що 16.01.2019 між ТОВ"ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якої ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" відступило ТОВ "Вердикт Капітал", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490927838. У зв`зяку з викладеним вище представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»просить суд замінити сторону стягувача.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заочним Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.11.2015 задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" кошти в розмірі 38519,75грн та судові витрати у сумі 1218,00грн.

14.06.2016 Деснянським районним судом міста Києва видано представнику Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" виконавчий лист №754/14640/15.

21.06.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ "Кредитні Ініціативи" було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступили ТОВ "Кредитні Ініціативи", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490927838.

26.12.2018 між ТОВ "Кредитні Ініціативи" та ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якої ТОВ "Кредитні Ініціативи" відступило ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490927838.

16.01.2019 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якої ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" відступило ТОВ "Вердикт Капітал", та набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 490927838.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то п. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122цс13), заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Однак суд зауважує, що документи які подані разом із заявою про заміну сторони не дають суду можливості належно встановити, що заміна з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника) відповідає статтям 11, 512 та 513 ЦК України.

Отже, дослідивши заяву представника заявника про заміну сторони та додані до неї документи, а також цивільну справу № 754/14640/15, судом було встановлено, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які заявник посилається в своїй заяві та які є підставою для заміни сторони.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже у зв`язку з відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 11, 512, 513, 514, 516 ЦК України, статтями 4, 11, 12, 76-81, 433, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 17.12.2021.

Суддя В.В. Бабко