Справа№ 141/269/19
Провадження№2/141/52/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Козачишин В.Б.,

сторони в судове зсідання не з`явились ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу №141/269/19 за позовом ОСОБА_1 до Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю), розташованої на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 1,93 га, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174062, виданим 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області.

ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений 10.11.1994 року Якимівською сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області, реєстровий № 38, на все спадкове майно. Заповіт не змінено та не скасовано.

До осіб, які мають право на обов`язкову долю у спадщині, належить дочка ОСОБА_2 ОСОБА_3 , яка від прийняття спадщини відмовилась, про що написала відповідну заяву. Інших спадкоємців немає, так як батько позивачки (чоловік спадкодавця) - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Якимівка Оратівського району Вінницької області. Спадкова справа до майна померлого батька не заведена.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла тітка ОСОБА_1 , рідна сестра її батька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 та котра заповіту не залишила.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю), розташованої на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 1,98 га, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174156, виданим 10.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області.

Крім батька позивачки, спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є їх сестра ОСОБА_6 , яка фактично прийняла спадкове майно шляхом вступу в управління спадковим майном та подачею відповідної заяви про прийняття спадщини за законом, переоформленням відповідних спадкових прав, що підтверджується виданими 28.01.1998 року державним нотаріусом Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області Свідоцтвами про право на спадщину за законом реєстрові № 123 та № 125 по спадковій справі № 30/98. Проте спадкова справа № 30/98 до Спадкового реєстру не внесена.

Так як за життя сертифікат не був виданий власнику ОСОБА_5 , тому право на земельну частку (пай) залишилось не переоформленим.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, залишивши заповіт про те, що все своє майно заповідає племінникам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка від прийняття спадщини відмовилась, та ОСОБА_7 , який від прийняття спадщини відмовився.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 не заведена.

Родинні стосунки між позивачем та спадкодавцями підтверджуються свідоцтвом про її народження, проте не збереглись свідоцтва (посвідки) про народження батька, а у свідоцтвах про народження тіток їх батьки записані « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_10 ». Державний архів Вінницької області надав архівні довідки щодо метричних книг про народження батька та тітки ОСОБА_5 по Свято-Троїцькій православній церкві с. Якимівка Таращанського повіту Київської губернії, а нині Оратівського району Вінницької області, де зазначено «Батьки: с. Якимівка селяни ОСОБА_11 (так в документі) та його законна дружина ОСОБА_12 (так в документі), обоє православні». Враховуючи розбіжність у написанні прізвища « ОСОБА_13 » та « ОСОБА_14 » є необхідність у судовому порядку встановити факт родинних стосунків.

Оформити прийняття спадщини нотаріальним шляхом позивач позбавлена можливості у зв`язку з встановленням факту родинних стосунків та видачею правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця, тому ОСОБА_1 змушена звернутись до суду та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області; визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,93 га, розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174062, виданого 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,93 га, розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174156, виданого 10.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалою суду від 13.01.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 10.02.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву (Вх.№ 348/21-Вх. від 04.02.2021 р.) про розгляд справи без її участі.

Представник позивача адвокат Крицька Т.В., будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву (Вх.№ 346/21-Вх. від 04.02.2021 р.) про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач Якимівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 27.01.2021 року до суду надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В., яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання «Про реорганізацію Якимівської сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Якимівської сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

16 липня 1972 року ОСОБА_15 та ОСОБА_16 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тетіївського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 38; прізвище дружини після одруження змінено на ОСОБА_17 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63228283 від 20.01.2021 року інформація про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 відсутня.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області 26.01.2011 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174062, виданого на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року № 112 ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 0-2-0.31-61/101-19 від 27.02.2019 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174062 за порядковим № 78 зареєстровано 10.07.1997 року на ОСОБА_2 ; розмір земельної частки (паю) - 1,93 га; вартість земельної частки (паю) на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 22886 грн.

Мотря варіант імені ОСОБА_18 , що підтверджується словником-довідником «Власні імена людей» за редакцією В.М. Русанівського.

В довідці № 99 від 22.02.2019 року, виданій Якимівською сільської радою Оратівського району Вінницької області, зазначено, що ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_11 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 . На день смерті спадкодавця за вказаною адресою інші особи не проживали та не були зареєстровані.

Як вбачається із заповіту від 10.11.1994 року ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 63228466 від 20.01.2021 року заповіт ОСОБА_2 , посвідчений 10.11.1994 року, чинний; № у спадковому реєстрі 36899781.

Відповідно до інформаційної довідки № 63194379 від 16.01.2021 року та витягу № 63228453 від 20.01.2021 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) інформація про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 відсутня.

Згідно виписки з погосподарської книги особовий рахунок № НОМЕР_5 Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 120 від 01.03.2019 року, у ОСОБА_19 , 1881 року народження, були діти: ОСОБА_4 , 1912 року народження, ОСОБА_6 , 1917 року народження, ОСОБА_5 , 1919 року народження.

Державний архів Вінницької області надав архівні довідки щодо метричних книг про народження по Свято-Троїцькій православній церкві с. Якимівка Таращанського повіту Київської губернії, відповідно до яких за 1912 рік є запис про хрещення сина на ім`я ОСОБА_20 ; за 1919 рік є запис про хрещення дочки на ім`я ОСОБА_21 . Батьки: ОСОБА_11 (так в документі) та його законна дружина ОСОБА_12 (так в документі).

В свідоцтві про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_6 батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174156, вданому на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року № 112 ОСОБА_5 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № С-51/0-0.31-47/0-0.31-47/1/131-19 від 11.03.2019 року, виданої відділом в Оратівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, сертифікат серії ВН № 0174156 за порядковим № 164 зареєстровано 10.07.1997 року на ОСОБА_5 , яка проживала на території с. Якимівка Оратівського району Вінницької області; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 1,93 га; вартість на день смерті 8956 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_5 померла, що підтверджується листом Оратівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області № 190/16.18-38 від 21.03.2019 року.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом НБ 0611461, НБ 0611463, спадкоємцем майна ОСОБА_5 є сестра ОСОБА_6 . Спадкове майно складається з житлового будинку та грошового вкладу.

Відповідно до повідомлення Оратівської державної нотаріальної контори № 37/01-016 від 16.01.2021 року спадкова справа № 30/98 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 заведена Оратівською ДНК, не була зареєстрована в спадковому реєстрі.

10 січня 1998 року ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений виконавчим комітетом Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області, про те, що все своє майно заповідає ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 .

ОСОБА_7 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 відмовляється згідно заяви від 17.06.2004 року, посвідченої нотаріусом м. Апатіти Мурманської області, Російської Федерації.

Також ОСОБА_3 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_2 відмовляється згідно заяви від 28.01.2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гайдук Ю.О.

Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

Відповідно до п. 7 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР.

Отже, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом ЦК УРСР 1963 року.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК УРСР).

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР).

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР).

Частиною першою статті 549 ЦК УРСР 1963 року визначено дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 560 ЦК УРСР 1963 року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину.

Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Відповідно до положень статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини).

При цьому ЦК УРСР 1963 року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом.

За змістом розділу VІІ ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Що стосується спадкування після померлої ОСОБА_2 , суд керується наступним.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 396 ЦК України передбачено, що в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Положеннями ст. 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174062, виданого на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року № 112 ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,93 га; відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174156, виданого на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року № 112 ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,93 га. Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 прийняла ОСОБА_6 , про що свідчить заява про прийняття спадщини, подана до нотаріальної контори Оратівського району 27.01.1998 року.

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітами на вказане спадкове майно, оскільки інші спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_16 від прийняття спадщини відмовились. Однак, у зв`язку із необхідністю встановлення факту родинних відносин та видачею сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174156 після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлих матері ОСОБА_2 та тітки ОСОБА_16 , той факт, що спадкодавці за час свого життя отримали право на земельні частки (паї) площею по 1,93 га кожна та згідно заповітів від 10.11.1994 року та 10.01.1998 року, посвідчених виконкомом Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області, заповіли їх ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 524-527, 548, 549, 551, 560, 561 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1223, 1225, 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 4, 76, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Якимівка Оратівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,93 га, розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174062, виданого 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,93 га, розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174156, виданого 10.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судові витрати залишити без відшкодування.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч.5 ст.272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 22.02.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ),

Відповідач: Якимівська сільська рада Оратівського району Вінницької області (вул. Київська, 134, с. Якимівка Оратівського району Вінницької області).

Суддя С.В. Климчук