Єдиний унікальний номер: 379/757/21
Провадження № 2/379/529/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 листопада 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Гопкало О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у зв`язку з несплатою аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 28.08.2021 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 205 907 гривень 20 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно рішення, виданого Таращанським районним судом Київської області 26.07.2012 суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї другої частини всіх видів її доходів до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.07.2012, на користь ОСОБА_1

11.01.2020 відділом державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Таращанським районним судом Київської області. На протязі тривалого часу всупереч вимог ст. 180 СК України відповідач ухилявся від сплати аліментів і станом на 01.07.2021 заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому листу становить 205907,20 грн. В зв`язку з невиплатою аліментів матеріальне становище позивача значно погіршилося, їй важко самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан неповнолітніх дітей.

В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, згідно вимог чинного законодавства, подано до суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи в силу ч.1 ст. 128 ЦПК України, повідомлений належним чином.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи позицію позивача, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до положення ч. 1, ч. 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що Таращанським районним судом Київської області 26.07.2012 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї другої частини всіх видів його доходів до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.07.2012, на користь ОСОБА_1 ..

Відповідно до розрахунку державного виконавця Таращанського районного відділу державної виконавчої служби заборгованість ОСОБА_2 станом на 01.07.2021 становить 205 907 грн (а.с. 21-25).

Суд вважає, що така заборгованість по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зазначеного рішення суду, доказів того, що вона виникла не з його вини, останнім суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18, пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Суд також враховує Постанову ВП ВС від 03.04.2019 № 333/6020/16 (14-616цс18).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, який суд вважає правильним та бере до уваги, загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, склала 205 907,20 грн.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Дані обставини визнані позивачем і суд вважає їх такими, що не підлягають доказуванню.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою - сьомою даної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи із викладених обставин, з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а також враховуючи матеріальний стан осіб, їх стан здоров`я, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору та в зв`язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий.

Керуючись статтями 141, 155, 180, 185, 196 СК України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повістю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , пеню за прострочення аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 10.07.2012 по 01.07.2021 в розмірі 205 907 (двісті п`ять тисяч дев`ятсот сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 2 059,07 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень 07 копійок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий:В. І. Зінкін