Справа № 211/6925/20
Провадження № 2/211/898/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 лютого 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній Н.О.,

у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання права власності,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

Квартира розташована у багатоквартирному багатоповерховому будинку, складається із наступних приміщень, а саме: житлова кімната розміром 17,30 кв.м. з лоджією 2,00 кв.м, житлова кімната розміром 12,50 кв.м., коридор - 9,00 кв.м, коридор 3,60 кв.м., шафа 0,40 кв.м., ванна кімната 2,60 кв.м., вбиральня 1,00 кв.м.. Розмір житлової площі - 29,80 кв.м., розмір загальної площі квартири - 57.00 кв.м.

Правовстановлюючим документом на квартиру АДРЕСА_1 є рішення міськвиконкому № 318 від 14.07.1993 року, договір дольової участі № 134 від 03.05.1994 року, акт передачі житла від 03.05.1997 року. У квартирі позивач зареєстрований як у місці свого простійного мешкання з 13.06.1997 року по теперішній час. У квартирі він мешкаю разом з членами своє родини.

Архівна довідка КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 176039 від 20.01.2020 року підтверджує факт реєстрації за позивачем права власності на вищевказану квартиру на підставі рішення міськвиконкому № 318 від 14.07.1993 року, договору дольової участі № 134 від 03.05.1994 року, акту передачі житла від 03.05.1997 року, про що у реєстровій книзі № 87, на сторінці 146, є запис № 65.

Його право власності на квартиру АДРЕСА_2 є зареєстрованим у КП „Криворізьке бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі № 8П, сторінка 464, запис 4034, що підтверджується довідкою № 144062 від 30.11.2015 року. У теперішній час позивач зайнятий питанням відчуження вищевказаної квартири з метою поліпшення житлових умов його сім`ї, але Державний реєстратор Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Дніпропетровської області ОСОБА_2 - 10.11.2020 року відмовила позивачеві у державній реєстрації його права власності. Підставою відмови є те, що позивач не надав оригінал Договору від 03.05.1994 року № 134, укладеного між Проектно-виробничим будівельним об`єднанням "ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» та ОСОБА_1 . У позивача є тільки копія цього Договору. Оригінал Договору є втраченим. Проектно-виробниче будівельне об`єднання «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» вже багато років як ліквідоване. Відсутність реєстрації права власності на їх обтяжень та зідсутність оригіналу правовстановлюючого документу - Договору від 03.05.1994 року № 134, укладеного між Проектно-виробничим будівельним об`єднанням «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» та ОСОБА_1 не дає йому змоги здійснювати повноваження власника квартири у повному обсязі, а саме: володіння, користування, розпорядження, оскільки позивач не може надати документ, який засвідчує його право власності на квартиру. У позивача відсутня можливість відновити правовстановлюючий документ на квартиру - Договір від 03.05.1994 року № 134, укладений між Проектно-виробничим будівельним об`єднанням «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» та ОСОБА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність: від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, а від представника виконкому надійшла заява в якій вказано, що проти позовних вимог відповідач не заперечує, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Квартира розташована у багатоквартирному багатоповерховому будинку, складається із наступних приміщень, а саме: житлова кімната розміром 17,30 кв.м. з лоджією 2,00 кв.м, житлова кімната розміром 12,50 кв.м., коридор - 9,00 кв.м, коридор 3,60 кв.м., шафа 0,40 кв.м., ванна кімната 2,60 кв.м., вбиральня 1,00 кв.м..

Розмір житлової площі - 29,80 кв.м., розмір загальної площі квартири - 57.00 кв.м. Правовстановлюючим документом на квартиру АДРЕСА_1 є рішення міськвиконкому № 318 від 14.07.1993 року, договір дольової участі № 134 від 03.05.1994 року, акт передачі житла від 03.05.1997 року.

У квартирі позивач зареєстрований як у місці свого простійного мешкання з 13.06.1997 року по теперішній час. У квартирі він мешкаю разом з членами своє родини.

Архівна довідка КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» № 176039 від 20.01.2020 року підтверджує факт реєстрації за позивачем права власності на вищевказану квартиру на підставі рішення міськвиконкому № 318 від 14.07.1993 року, договору дольової участі № 134 від 03.05.1994 року, акту передачі житла від 03.05.1997 року, про що у реєстровій книзі № 87, на сторінці 146, є запис № 65.

Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_2 є зареєстрованим у КП „Криворізьке бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі № 8П, сторінка 464, запис 4034, що підтверджується довідкою № 144062 від 30.11.2015 року.

У теперішній час позивач зайнятий питанням відчуження вищевказаної квартири з метою поліпшення житлових умов його сім`ї, але Державний реєстратор Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Дніпропетровської області ОСОБА_2 - 10.11.2020 року відмовила позивачеві у державній реєстрації його права власності. Підставою відмови є те, що позивач не надав оригінал Договору від 03.05.1994 року № 134, укладеного між Проектно-виробничим

будівельним об`єднанням «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» та ОСОБА_1 .

У позивача є тільки копія цього Договору. Оригінал Договору є втраченим. Проектно-виробниче будівельне об`єднання «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» вже багато років як ліквідоване. Відсутність реєстрації права власності на їх обтяжень та зідсутність оригіналу правовстановлюючого документу - Договору від 03.05.1994 року № 134, укладеного між Проектно-виробничим будівельним об`єднанням «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» та ОСОБА_1 не дає йому змоги здійснювати повноваження власника квартири у повному обсязі, а саме: володіння, користування, розпорядження, оскільки позивач не може надати документ, який засвідчує його право власності на квартиру.

У позивача відсутня можливість відновити правовстановлюючий документ на квартиру - Договір від 03.05.1994 року № 134, укладений між Проектно-виробничим будівельним об`єднанням «ДОМОБУДІВЕЛЬНИК» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтями 316, 328, 392 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що "Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності».

Згідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Оскільки матеріалами справи підтверджено право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , відповідач не має заперечень щодо позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги можливо задовольнити та визнати право власності ОСОБА_1 на вказане нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 220, 334 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 223, 264 ЦПК України, суд , -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 - право власності на квартиру АДРЕСА_1 , розмір житлової площі - 29,80 кв.м., розмір загальної площі квартири - 57.00 кв.м.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуваннямп.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: Н. О. Сарат