ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/207/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.,

за участю учасників справи: представника апелянта адвоката Чулкової Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2020 року (суддя Чевилюк З.А.) у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Зазначала, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.07.2016 року по справі №686/18113/15-ц задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 20958,31 доларів США, пеню 19319,49 грн. та судовий збір. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 3 квітня 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.07.2016 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 03.04.2018 року.

При винесені рішення враховано поручительство ОСОБА_1 за виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_2 за договором споживчого кредиту №0 від 01.06.2007 року.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, врахувавши висновок експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судово-технічної почеркознавчої експертизи від 29.11.2019 року за №6250/6251/19-21 по цивільній справі №686/15033/17, що підписи від імені ОСОБА_1 у договорі поруки від 01.06.2007 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів не самою ОСОБА_1 , а іншою особою, рішенням від 21 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 08.07.2020 року визнав недійсним договір поруки від 01.06.2007 року між банком та ОСОБА_1 з підстав, що ОСОБА_1 договір поруки від 01.06.2007 року не підписувала.

Договір поруки від 01.06.2007 року укладений між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.06.2007 року є недійсним з моменту його вчинення, з 01.06.2007 року.

Вказані обставини мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, оскільки можна зробити висновок про відсутність солідарного обов`язку ОСОБА_1 по кредитному зобов`язанню ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсиббанк», що і стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким задоволити заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Хмельницького міськрайонного суду по справі №686/18113/15-ц за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.07.2016 року по справі №686/18113/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 20 958,31 доларів США, пеню 19 319,49 грн. та судовий збір рівними частками у розмірі 3654,00 грн., та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , відмовити в повному обсязі.

Вказує, що нововиявленими обставинами по справі №686/18113/15-ц є визнання недійсним договору поруки від 01.06.2007 року укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.06.2007 року.

Вважає, що місцевий суд в ухвалі фактично надав оцінку законності судового рішення суду апеляційної інстанції від 07.07.2020 року по справі №686/15033/17 яким було залишено без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.02.2020 року та визнано договір поруки від 01.06.2007 року недійсним.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_1 ще під час розгляду справи №686/18113/15-ц в суді апеляційної інстанції достовірно знала про той факт, що договір поруки від 01.06.2007 року нею не підписувався, а відповідно такі обставини на думку суду не є нововиявленими, є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 215 ЦК України, недійсність правочину підтверджується рішенням суду, в іншому випадку відповідно до ст.204 ЦК України, такий правочин є правомірним, а відповідно породжує права і обов`язки для сторін.

У відзиві на апеляційну скарг АТ «Укрсиббанк» просить залишити ухвалу суду без зміни, апеляційну скаргу без задоволення.

Зазначає, що ОСОБА_1 під час розгляду справи було відомо, що договір поруки є недійсним. Дана обставина підтверджується тим, що 03 серпня 2017 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.07.2016 року в цивільній справі №686/18113/15-ц за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Згідно тексту даної апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджувала, що договір поруки від 01.06.2007 року вона не підписувала, а тому необхідно провести почеркознавчу експертизу у справі для встановлення факту недійсності правочину.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.07.2016 року по справі №686/18113/15-ц задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 20958,31 доларів США, пеню 19319,49 грн. та судовий збір. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 3 квітня 2018 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 липня 2016 року залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.07.2016 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 03.04.2018 року (Т.1 а.с.125).

Договір поруки від 01.06.2007 року з ОСОБА_1 , поручителем за кредитним договором з ПАТ «Укрсиббанк», був предметом дослідження в рамках справи №686/18113/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором. У висновку експерта 1.1-0021:18 від 1 березня 2018 року зазначено, що три досліджуваних підписи від імені ОСОБА_1 у графі: «Поручитель» у договорі поруки від 01.06.2007 року - ймовірно виконані не ОСОБА_1 а іншою особою (Т.1 а.с. 230-232).

В постанові Апеляційного суду Хмельницької області від 3.04.2018 року у мотивувальній частині, суд констатує позицію ОСОБА_1 яка стверджує, що договір поруки від 01 червня 2007 року нею не підписувався. Договір поруки від 1 червня 2007 року не визнано недійсним (Т.1 а.с. 257 258).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року по справі №686/15033/17, яке набрало законної сили 08.07.2020 року визнано недійсним договір поруки від 01.06.2007 року між банком та ОСОБА_1 з підстав, що ОСОБА_1 договір поруки від 01.06.2007 року не підписувала (Т.2 а.с.10-11).

В мотивувальній частині рішення від 21.02.2020 року є посилання на висновок судово-технічної почеркознавчої експертизи від 29.11.2019 року, де в стверджувальній формі констатовано, що підписи на договорі поруки від 1.06.2007 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів не самою ОСОБА_1 , а іншою особою (Т.2 а.с.10 зворотна сторона).

За інформацією з Єдиного реєстру судових рішень справа №686/15033/17 знаходиться на касаційному перегляді у Верховному Суді, ухвала від 19 жовтня 2020 року.

Разом з тим, у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц Велика палата ВС зазначила: «Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд виходив з того, що вказані ОСОБА_1 обставини як нововиявлені не є такими, оскільки ОСОБА_1 , при розгляді справи №686/18113/15-ц апеляційною інстанцією, стверджувала, що договір поруки від 01 червня 2007 року нею не підписувався.

Згідно з ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В силу роз`яснень, що викладені в п.п. 3-6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

ОСОБА_1 як на нововиявлені обставини по справі №686/18113/15-ц посилається на визнання недійсним договору поруки від 01.06.2007 року укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 01.06.2007 року.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 , були відомі заявникові на час розгляду справи в суді, внаслідок чого ці обставини не можуть визнаватися нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 423 ЦПК України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, відповідно до якого жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Доводи ОСОБА_1 зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, що не може бути підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Отже, зазначені заявником обставини входили до предмету доказування у справі, були відомі учасникам справи, підлягали встановленню та встановлювались при розгляді справи по суті.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими в розумінні ст.423 ЦПК України, переоцінка наявних у справі доказів та посилання на нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, а тому дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Оскільки ухвала суду правильна, обґрунтована, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для її скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк