Ухвала

22 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 487/811/20

провадження № 61-544ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2020 року подав через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2020 року в частині відмови у відкритті провадження за частиною позовних вимог та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у справі запозовом ОСОБА_1 до Одеського апеляційного суду, заступника голови Одеського апеляційного суду з цивільних справ Дришлюка А. І., Приморського районного суду м. Одеси, заступника голови Приморського районного суду м. Одеси Науменка А. В. про визнання інформації недостовірною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху до 15 лютого 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали, запропоновано заявнику сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн та подати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій навести обґрунтування того, в чому саме, на думку заявника, полягає порушення судами норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

У лютому 2021 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема: квитанція від 08 лютого 2021 року № N1FA85296M про сплату судового збору у розмірі 420,40 грн та доповнення до касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року відмовлено з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України).

У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просить відкрити провадження за його касаційною скаргою, провести розгляд справи в режимі відеоконференції, а також повернути сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн, як вимушено сплачений.

Оскільки ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження, тому відсутні підстави розглядати вимоги заяви ОСОБА_1 в частині відкриття касаційного провадження та проведення розгляду справи в режимі відеоконференції.

Стосовно вимог заяви про повернення судового збору, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон України «Про судовий збір») від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення з державного бюджету сплачених сум судового збору. Зокрема, судовий збір підлягає поверненню у разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову) і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерством фінансів від 03 вересня 2013 року № 787.

Обґрунтовуючи підстави для повернення сплаченої суми судового збору ОСОБА_1 посилається на помилковість висновків Верховного Суду в ухвалі від 15 січня 2021 року щодо відсутності підстав для звільнення заявника від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Зазначає, що право на спростування дезінформації неможливо відокремити від конкретної фізичної особи, тому вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження невірно визначено особисті немайнові права ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду.

Разом з тим, в ухвалі Верховного Суду від 15 січня 2021 року зроблено висновок, що оскільки спір не пов`язаний із захистом порушених прав ОСОБА_1 саме як учасника бойових дій, з урахуванням позицій Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), тому підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Таким чином, сплачена сума судового збору не є помилково сплаченою.

Заява ОСОБА_1 про повернення судового збору не містить підстав, передбачених статтею 7 Закону України «Про судовий збір», тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Разом з тим, Верховний Суд роз`яснює заявникові його право звернутись до суду із клопотанням про повернення судового збору з підстав визначених пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтею 7 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, як вимушено сплаченого, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков