Справа №: 343/1615/19
Провадження №: 2/0343/75/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, та заяви про уточнення позовних вимог (а.с.129-135, 160-161), просить ухвалити рішення, яким:

Визнати домоволодіння АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділити між сторонами дане нерухоме майно.

Визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та виділити їй в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 50,47%, загальною вартістю 513481,00 грн., згідно з першим варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, з відхиленням від ідеальних часток, відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи, наступні приміщення в житловому будинку ( синій колір, табл.№ 1 додатку №2 до висновку експерта №116):

тамбур літ. 1-3 пл. 5, 4 кв. м.;

коридор літ. 1-4 пл. 9,5 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-8 пл. 21,4 кв. м.;

комора літ. 1-9 пл.4,4 кв. м.;

ванна літ. 1-10 пл. 5,0 кв. м.;

кухня літ. 1-11 пл. 14,0 кв. м. ,

загальна площа яких становить 59, 7 кв. м., загальна вартість цієї частини житлового будинку 313033,00 грн.

Виділити їй наступні господарські будівлі та споруди:

літня кухня під літ. Б вартістю 92587 грн.;

навіс під літ. В, вартістю 20349 грн.;

стодола під літ. Г вартістю 39680 грн.;

вбиральня під літ. Е вартістю 4070 грн.;

криниця під літ. № 1 вартістю 5087 грн.;

Ѕ частина воріт під літ. № 2 вартістю 2035грн.;

огорожу літ. №3 вартістю 11192 грн.;

огорожа під літ. №4 вартістю 4070 грн.;

Ѕ огорожі під літ. № 5 вартістю 6613 грн.;

огорожа під літ. №6 вартістю 14765 грн.

Грошову компенсацію за відхилення від частки в сумі 4758,00 грн. вона погоджується сплатити відповідачу.

Визнати за відповідачем, ОСОБА_2 , право власності на Ѕ частину будинковолодіння АДРЕСА_1 та виділити в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 49, 53%, загальною вартістю 503965,00 грн. згідно з першим варіантом розподілу будинковолодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи наступні приміщення в житловому будинку( жовтий колір табл.№1 додатку №2 до висновку №116:

гараж літ. 1-1 пл.21,6 кв. м.;

комора літ. 1-2 пл. 21,6 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-5 пл. 15,7 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-7 пл. 15,7 кв. м. ,

загальна площа яких становить 87,5 кв. м., загальна вартість цієї частини житлового будинку 402233 грн.

Також відповідачу виділити такі господарські будівлі та споруди:

стайня під літ. Д вартістю 49855 грн.;

навіс під літ. Є вартістю 18314 грн.;

Ѕ частина воріт під літ. №2 вартістю 2035 грн.;

Ѕ частина огорожі під літ. №5 вартістю 6613 грн.;

огорожа під літ. №6 вартістю 20845 грн.;

септик під літ. №7 вартістю 2035 грн.;

септик під літ. №8 вартістю 2035 грн.

Провести поділ земельної ділянки площею 0.20 га, цільове призначення- для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , відповідно до часток в домоволодіння.

Виділити у власність позивачці ОСОБА_1 , по першому варіанту розподілу земельної ділянки, як першому співвласнику Ѕ частини будинковолодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи наступну земельну ділянку ( синій колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1 ), відповідно до частки в житловому будинку з гоподарськими будівлями та спорудами:

Ділянка №1 з такими розмірами по периметру: 9,84; 7,77; 1,0; 6,38; 1,0; 4,71; 7,04; 6,96; 4,4; 1,65; 5,64; 10,48; 11,3; 30,93; 46,64 м. п. загальною площею 798 кв. м ( 0,0798 га).

Виділити у власність відповідачу ОСОБА_2 , по першому варіанту розподілу земельної ділянки, як другому співвласнику Ѕ частини домоволодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи , наступні земельні ділянки ( жовтий колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1), відповідно до чкстки в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами:

Ділянка №2 з такими розмірами по периметру: 23,7; 35,00; 1,58; 3,81; 7, 38; 5,21; 1,0; 9,18; 7,77; 9,84; 21, 47 м. п. загальною площею 712,0 кв. м. ( 0,0712 га)

Ділянка №3 з такими розмірами по периметру: 14,98; 7,77; 8,42; 4,4; 6,96; 3,34; м. п. загальною площею 87,0 кв. м. ( 0,0087 га).

Залишити у спільному користуванні обох співвласників, сторін по справі, земельну ділянку №4 з такими розмірами по периметру: 10,18; 1,0; 5,21; 7,38; 3,81; 33,41; 3,5; 11,3; 10,48; 5,64; 10,07; 7,75; 14,98; 3,7; 4,71; 1,0; 6,38 м. п. загальною площею 403,0 кв. м. ( 0,0403 га) ( зелений колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1).

Стягнути з відповідача на її користь витрати по оплаті судового збору, за проведення експертизи згідно доданих квитанцій.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вони перебували в шлюбі з 04.11.1993 року, який між ними розірваний на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2018 року, яке набрало законної сили 11.09.2018 року ( справа №343/2340/18).

За час перебування у шлюбі ними, сторонами, збудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 на підставі рішення 11 сесії ІІ демократичного скликання Княжолуцької сільської ради від 17.10.1994 року про виділення їй, ОСОБА_1 , земельної ділянки площею 0,20 га для будівництва житлового будинку, та отриманого у встановленому законом порядку будівельного паспорта на забудову земельної ділянки. Будівництво завершене в повному обсязі.

Відповідач не дає згоду на її реєстрацію за вказаною адресою, заявляє, що вона в цьому житловому будинку жити не буде. У зв`язку з тим, що між ними, сторонами, виник спір з приводу користування житловим будинком та проживання в цьому житловому будинку, який є їх спільною сумісною власністю, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Вирішити питання про добровільний розподіл спільно придбаного майна між ними неможливо.

З довідки Княжолуцької сільської ради за №1513/02-27 від 08.07.2019 року вбачається, що згідно погосподарської книги №11 за 2016-2023 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 за відповідачем ОСОБА_2 числиться домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Витяг із рішення Княжолуцької сільської ради №133 від 21.06.2012 року «Про впорядкування нумерації житлових будинків підтверджує зміну адреси даного домоволодіння із старої : АДРЕСА_1 на нову: АДРЕСА_1 .

Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами збудовані сторонами у період шлюбу, будинковолодіння є їх спільною сумісною власністю відповідно до ст. 60 СК України та ст. 368 ЦК України і підлягає поділу між сторонами, як колишнім подружжям, у рівних частках.

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлено ФОП ОСОБА_3 09.06.2019 року, домоволодіння АДРЕСА_1 складається з житлового будинку, загальною площею 147, 2 кв. м. , житловою - 65, 7 кв. м., допоміжною 81, 5 кв. м. ( літ. А), літньої кухні ( літ. Б), навісу ( літ. В), стодоли ( літ. Г), стайні ( літ. Д), вбиральні ( літ. Е), навісу ( літ Є), криниці, воріт, огорожі, огорожі, огорожі, огорожі, септика, септика ( №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6,7,8), що розташоване на земельній ділянці площе. 0,20 га.

Відповідно до висновку експерта №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи ринкова (дійсна) вартість житлового будинку господарських будівель та споруд, що входять в склад будинковолодіння, які розташовані по АДРЕСА_1 , без врахування вартості земельної ділянки, станом на час проведення дослідження, становить 1017446 грн. ( один мільйон сімнадцять тисяч чотириста сорок шість гривень).

Як вказано експертом в пунктах 2, 3, 4 проведення реального розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 між двома співвласниками у співвідношенні: Ѕ частка до Ѕ частки, здійснити технічно можливо.

Експертом пропонується три варіанти розподілу будинковолодіння.

Найбільш оптимальним є перший варіант розподілу. Він є найкращим для обох сторін, найбільш наближений до ідеальних часток. Також за цим варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд пропонується повне відокремлення та ізоляція одного співвласника від іншого.

Вона претендую на виділення їй за даним ( першим) варіантом розподілу, як першій стороні Ѕ частини таких приміщень ( синій колір, табл.№ 1 додатку №2 до висновку експерта №116:

тамбур літ. 1-3 пл. 5, 4 кв. м.;

коридор літ. 1-4 пл. 9,5 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-8 пл. 21,4 кв. м.;

комора літ. 1-9 пл.4,4 кв. м.;

ванна літ. 1-10 пл. 5,0 кв. м.;

кухня літ. 1-11 пл. 14,0 кв. м.

Загальна площа приміщень , які пропонуються першій стороні 1/ 2 частини, становить 59, 7 кв. м.

Загальна вартість частини житлового будинку, яку пропонується надати першому співвласнику становить 313033 грн.

Крім цього, даному співвласнику Ѕ частини, пропонується літня кухня під літ. Б вартістю 92587 грн., навіс під літ. В, вартістю 20349 грн., стодола під літ. Г вартістю 39680 грн., вбиральня під літ. Е вартістю 4070 грн., криниця під літ. № 1 вартістю 5087 грн., Ѕ частина воріт під літ. № 2 вартістю 2035, огорожа літ. №3 вартістю 11192 грн., огорожа під літ. №4 вартістю 4070 грн., Ѕ огорожі під літ. № 5 вартістю 6613 грн. та огорожа під літ. №6 вартістю 14765 грн. (напроти земельної ділянки, яка виділяється).

Загальна вартість реальної частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, яку пропонується виділити першій стороні Ѕ частини, становить 513481,00 грн.

Реальна частка становить 50,47%.

Другій стороні Ѕ частини пропонуються такі приміщення ( жовтий колір табл.№1 додатку №2 до висновку №116:

гараж літ. 1-1 пл.21,6 кв. м.;

комора літ. 1-2 пл. 21,6 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-5 пл. 15,7 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-7 пл. 15,7 кв. м. ,

Загальна площа приміщень, які пропонуються виділити другій стороні 1/2 частини, становить 87,5 кв. м.

Загальна вартість частини житлового будинку, яку пропонується надати даному співвласнику становить 402233 грн.

Крім цього, даному співвласнику Ѕ частини пропонується стайня під літ. Д вартістю 49855 грн., навіс під літ. Є вартістю 18314 грн., Ѕ частина воріт під літ. №2 вартістю 2035 грн., Ѕ частина огорожі під літ. №5 вартістю 6613 грн., огорожа під літ. №6 вартістю 20845 грн., (напроти земельної ділянки, яка виділяється), септик під літ. N7 вартістю 2035 грн. та септик під літ. N8 вартістю 2035 грн.

Загальна вартість реальної частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, яку пропонується виділити другій стороні Ѕ частини, становить 503965,00 грн. (п`ятсот три тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять гривень 00 коп.)

Реальна частка становить 49,53%.

Грошову компенсацію за відхилення від частки в сумі 4 758,00 грн. повинна отримати друга сторона Ѕ частини.

Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонуються виділити співвласникам у житловому будинку, згідно даного варіанту необхідно провести такі ремонтно- будівельні роботи, а саме:

демонтувати дверний блок між приміщеннями літ. 1-4 пл. 9, 5 кв. м. та приміщенням літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м. з подальшим закладенням дверного прорізу.

Крім цього, при даному варіанті розподілу:

Першому співвласнику Ѕ частини:

демонтувати сходову клітку у приміщенні літ. 1-4 пл. 9, 5 кв. м.

Другому співвласнику Ѕ частини:

влаштувати дверний отвір в приміщення під літ. 1-5(1) пл. 3,8 кв. м., та сходову клітку;

демонтувати дверний блок між приміщеннями літ.1-6 пл. 12, 9 кв. м. та приміщенням літ. 1-5(2) пл. 3,8 кв. м. з подальшим закладанням дверного прорізу;

влаштувати дверний отвір між приміщенням під літ. 1-5(1) пл. 3. 8 кв. м. та приміщенням під літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м.

переобладнати приміщення під літ. 1-5 у приміщення: прихожої літ. 1-5(1) пл.3,8 кв. м., сан. вузла літ. 1-5(2) пл. 3,8 кв. м. та кухні літ. 1-5( 3) пл. 8,1 кв. м. розділивши їх перегородками.

Під час розподілу житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно запропонованих варіантів необхідно:

обладнати автономні мережі електропостачання ( оформити та погодити в установленому порядку з спеціалізованими організаціями);

встановити індивідуальну систему опалення ( електричне, газове, альтернативне);

влаштувати вентиляцію в приміщенні кухні;

забезпечити водопостачання;

розмістити систему водовідведення (септик), згідно чинних норм та правил на своїй частині земельної ділянки;

кожен із співвласників повинен користуватися горищним приміщенням, яке розташоване над приміщеннями поверхом вище, що виділяються відповідно у їх користування, для цього кожній із сторін необхідно влаштувати окремий вхід на горище.

Відповідно до запропонованих варіантів поділу будинковолодіння між двома співвласниками у співвідношенні Ѕ до Ѕ, пропонуються три варіанти порядку користування земельною ділянкою площею 0, 20 га, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Вважає, що правильним буде порядок розподілу користування земельною ділянкою по запропонованому експертом першому варіанту з виділенням їй в користування земельної ділянки як першому співвласнику домоволодіння за вказаною адресою.

Перший варіант визначення порядку користування земельною ділянкою пропонується поєднати з першим варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Першому співвласнику Ѕ частини пропонується наступна земельна ділянка ( синій колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1):

Ділянка №1 з такими розмірами по периметру: 9,84; 7,77; 1,0; 6,38; 1,0; 4,71; 7,04; 6,96; 4,4; 1,65; 5,64; 10,48; 11,3; 30,93; 46,64 м. п. загальною площею 798 кв. м ( 0,0798 га)

Другому співвласнику Ѕ частини пропонуються наступні земельні ділянки ( жовтий колір додаток №3 до висновку №116 таблиця №1):

Ділянка №2 з такими розмірами по периметру: 23,7; 35,00; 1,58; 3,81; 7, 38; 5,21; 1,0; 9,18; 7,77; 9,84; 21, 47 м. п. загальною площею 712,0 кв. м. ( 0,0712 га);

Ділянка №3 з такими розмірами по периметру: 14,98; 7,77; 8,42; 4,4; 6,96; 3,34; м.п. загальною площею 87,0 кв. м. ( 0,0087 га).

Також, наступну земельну ділянку пропонується залишити у спільному користуванні обох співвласників з розмірами по периметру ( зелений колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1):

Ділянка №4 з такими розмірами по периметру: 10,18; 1,0; 5,21; 7,38; 3,81; 33,41; 3,5; 11,3; 10,48; 5,64; 10,07; 7,75; 14,98; 3,7; 4,71; 1,0; 6,38 м. п. загальною площею 403,0 кв. м. ( 0,0403 га).

Відповідач, ОСОБА_1 , та представник відповідача - адвокат Івашків В.М., подали відзив на заяву про доповнення та уточнення позовних вимог, в якому зазначили, що відповідач ОСОБА_2 визнає позовні вимоги позивачки, що їй по закону належить ідеальна частка в майні, однак з варіантом розподілу визначеного позивачкою не погоджується. Просять позов ОСОБА_1 задоволити частково. Виділити в натурі та присудити йому, відповідачу, ОСОБА_2 , частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 по варіанту розподілу відображеного у висновку експерта №116 за першим варіантом розподілу як першій стороні Ѕ частини житлового будинку, (синій колір, табл.№1 додатку №2 до висновку експерта №116), а саме: присудити йому

тамбур літ 1-3 пл. 5, 4 кв. м.;

коридор літ 1-4 пл. 9,5 кв. м.;

житлова кімната літ 1-8 пл. 21,4 кв. м.;

комора літ 1-9 пл.4,4 кв. м.;

ванна літ. 1-10 пл. 5,0 кв. м.;

кухня літ. 1-11 пл. 14,0 кв. м.

загальна площа яких становить 59,7 кв. м., загальна вартість цієї частини житлового будинку 313033,00 грн.

Виділити йому наступні господарські будівлі та споруди: літня кухня під літ. Б вартістю 92587 грн., навіс під літ. В, вартістю 20349 грн., стодола під літ. Г вартістю 39680 грн., вбиральня під літ. Е вартістю 4070 грн., криниця під літ. № 1 вартістю 5087 грн., Ѕ частина воріт під літ. № 2 вартістю 2035, огорожу літ. №3 вартістю 11192 грн., огорожа під літ. №4 вартістю 4070 грн., Ѕ огорожі під літ. № 5 вартістю 6613 грн. та огорожа під літ. №6 вартістю 14765 грн.

Реальна частка будинковолодіння становить 50,47%, загальна вартість 513481,00грн.

Залишити земельну ділянку площею 0,20га у його приватній власності.

Визнати за позивачкою, ОСОБА_1 , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та виділити в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 49,43%, загальною вартістю 503965,00 грн. згідно з першим варіантом розподілу будинковолодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно - технічної, земельно-технічної експертизи наступні приміщення в житловому будинку ( жовтий колір табл.№1 додатку №2 до висновку №116:

гараж літ. 1-1 пл.21,6 кв. м.;

комора літ. 1-2 пл. 21,6 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-5 пл. 15,7 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м.;

житлова кімната літ. 1-7 пл. 15,7 кв. м. ;

загальна площа яких становить 87,5 кв. м., загальна вартість цієї частини житлового будинку -402233 грн.

Також позивачці виділити такі господарські будівлі та споруди: стайня під літ. Д вартістю 49855 грн., навіс під літ. Є вартістю 18314 грн., Ѕ частина воріт під літ. №2 вартістю 2035 грн., 1/2 частина огорожі під літ. №5 вартістю 6613 грн., огорожа під літ. №6 вартістю 20845 грн., септик під літ. №7 вартістю 2035 грн. та септик під літ. №8 вартістю 2035 грн.

Загальна вартість реальної частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, яку пропонується виділити другій стороні Ѕ частини, становить 503965,00грн.

Реальна частка становить 49,53%.

Грошову компенсацію за відхилення від частки в сумі 4758,00грн. він погоджується сплатити позивачці.

Присудити сторонам виконання демонтажних та будівельних робіт, а також обладнання мереж електропостачання, водопостачання, водовідведення та опалення відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи.

Стягнути з нього, ОСОБА_2 на користь позивачки Ѕ частину витрат по оплаті судового збору, та Ѕ частину витрат за проведення експертизи, згідно доданих квитанцій. Вважає, що послуги своїх представників, адвокатів сторони повинні оплачувати самостійно (а.с.152-153).

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Оленин О.Ф. скористалася своїм правом та подала відповідь на відзив на позов, в якому зазначила, що позивачка не погоджується із запереченнями відповідача у відзиві на позов, вважає доводи відповідача безпідставними, надуманими і такими, що не спростовують пояснень та аргументів позивачки, які викладені нею в позовній заяві та в заяві про уточнення та доповнення позовних вимог.

Не відповідають дійсності доводи відповідача ОСОБА_2 щодо того, що до розірвання шлюбу з позивачкою ( 06.08.2018 року) він постійного проживав у вказаному будинковолодінні разом з їхніми дітьми, які на даний час є повнолітніми та продовжують проживати разом з ним, у цьому ж будинковолодінні, що позивачка ще до розірвання шлюбу, близько 8 років тому, у вказаному будинковолодінні не проживала, коштів на його ремонт та утримання не давала та не дає, постійно проживає за кордоном, де створила нову сім`ю.

Фактично позивачка разом з відповідачем виїхали за кордон на роботу у 2005 році, щоб заробити гроші на будівництво житлового будинку, господарських будівель та споруд, будівництво якого вони розпочали. Повернулися вони разом в Україну у 2012 році. По приїзду в Україну із-за кордону у 2012 році був виконаний великий об`єм будівельних робіт. 12 липня 2012 року відбулось новосілля, після чого позивачка разом з відповідачем повернулися на роботу в Чехію. З грудня 2012 року стали проживати окремо. Позивачка разом з відповідачем перебувають за кордоном в Чехії з 2005 року, працюють там на різних роботах, періодично приїжджають в Україну.

Зароблені ними кошти йшли на будівництво їхнього будинковолодіння. Крім того, основні витрати на навчання дочки ОСОБА_4 несла позивачка. Фактично позивачка утримувала дочку. Відповідач оплатив навчання дочки лише за 1 рік .

Тому твердження відповідача, що позивачка не давала коштів на будівництво будинку, погосподарських будівель та споруд, що відповідач разом з дітьми постійно проживає та реально користується першим поверхом будинку та літньою кухнею, які позивачка хоче забрати у нього, є неправдивими. Він, як і позивачка, продовжує перебувати за кордоном в Чехії на роботі.

Не є логічними пояснення відповідача щодо того, що він готовий в добровільному порядку вирішити спір щодо поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами . В одному випадку він заявляє, що готовий подарувати свою 1/2 частку будинковолодіння своєму синові при умові, що позивачка теж подарує свою частку синові. Проте у відзиві він посилається на те, що іншого житла у нього не має.

Надуманими, нелогічними, нічим не підтвердженими є пояснення відповідача щодо того, що позивачка має намір свою частину житлового будинку продати чи здати в оренду. У позивачки іншого житла не має і вона має намір і надалі проживати в с. Княжолука, але на даний час є робота в Чехії, тому працює за кордоном.

Не можна погодитися з доводами відповідача щодо того, що судові витрати по оплаті експертизи та судового збору слід розділити порівну між сторонами, з тих підстав, що відповідач відмовився в добровільному порядку розділити будинковолодіння, більше того, він чинив позивачці перешкоди в користуванні житловим будинком, який є об`єктом спільної сумісної власності, зокрема відмовив позивачці в реєстрації місця проживання за адресою житлового будинку, посилаючись на те. що позивачка не має права на дане будинковолодіння.

А тому всі ці витрати слід стягнути з відповідача, крім витрат з надання правової допомоги, які кожна із сторін несе особисто, про що заявляє також відповідач.

Позивачкою надане суду рішення сільвиконкому Княжолуцької сільської ради про виділення земельної ділянки під будівництво житлового будинку саме позивачці - ОСОБА_1 . Дане рішення отримане позивачкою в Долинському відділі Держархіву. Відповідач додав до відзиву на позов рішення такого ж змісту під тим самим номером та датою на ім`я ОСОБА_2 . У позивачки є всі підстави стверджувати, що надане відповідачем рішення сфальсифіковане і є свідченням того, що відповідач всіма способами намагався позбавити позивачку права на частку у спільному сумісному майні на будинковолодіння за вказаною адресою, не розуміючи, що дане будинковолодіння є об`єктом права спільної сумісної власності.

Не можна погодитися з доводами відповідача стосовно того, що не підлягає поділу між сторонами земельна ділянка, яка приватизована відповідачем і є його особистою власністю.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Однак, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року в справі 686/9580/16-ц (провадження № 61-3478св18) зроблено висновок, що «земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України».

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У ч.ч.1,4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

По справі поведена судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза(висновок експерта за №116 від 12.05.2021 року).

Експертом пропонується три варіанти розподілу будинковолодіння.

Найбільш оптимальним є перший варіант розподілу. Він є найкращим для обох сторін, найбільш наближений до ідеальних часток. Також за цим варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд пропонується повне відокремлення та ізоляція одного співвласника від іншого, зважаючи на те, що сторони не є родичами і що вони не підтримують дружніх відносин, як зазначає відповідач.

Вважає, що позивачка може претендувати, і для цього є всі підстави, на виділення їй за першим варіантом розподілу, як першій стороні 1/2 частини приміщень ( синій колір. табл.№ 1 додатку №2 до висновку експерта №116), відповідних господарських будівель та споруд та на виділення їй у власність частини земельної ділянки за першим варіантом розподілу, як першій стороні 1/2 частини будинковолодіння, зважаючи на те, що відповідач чинив позивачці перешкоди в користуванні будинковолодінням, є підстави стверджувати , що відповідач і надалі чинитиме перешкоди позивачці при проведенні робіт по його переобладнанні, зокрема при облаштуванні окремого входу.

Крім того, вважає за доцільне виділити відповідачу 1/2 частини будинковолодіння за першим варіантом розподілу, як другому співвласнику будинковолодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно- технічної, земельно-технічної експертизи ( жовтий колір табл.№1 додатку №2 до висновку №116), оскільки в склад виділених приміщень входить гараж. Відповідач має у власності автомобіль, який він зберігає у вказаному гаражі.

Такий розподіл відповідатиме принципу справедливості (а.с.162-167).

В судове засіданні позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, причини своєї неявки не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом.

Представник позивачки - адвокат Оленин О.Ф. ( довіреність а.с.30) в судовому засіданні позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про уточнення позовних вимог підтримала в повному обсязі, просили позов задоволити.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом.

Представник відповідача - адвокат Івашків В.М. (договір про надання правової допомоги а.с.149) в судовому засіданні позовні вимоги, з врахуванням заяви про збільшення, уточнення позовних вимог, визнав частково, зіславшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Просив позовні вимоги задоволити на умовах викладених у відзиві не позов.

Суд вислухавши думку представників позивачки та відповідача , вивчивши відзив на позов, відповідь на відзив на заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя з врахуванням заяви про збільшення, уточнення позовних вимог підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст. 4 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно з вимогами ст.ст. 13, 77, 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до роз`яснень, які містяться в абзацах 1 та 4 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Ст.321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст.328 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом.

Нормами ч.1 та ч.3 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Норми Сімейного кодексу України у статтях 57, 60 встановлено загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна (майно, яке належить подружжю на праві спільної власності та майно, яке є особистою приватною власністю кожного з них).

У відповідності до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №274/3158/15-ц та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Зазначені норми права припускають існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем за договором, забудовником будівлі, та на чиє ім`я було зареєстровано право власності на таку річ.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України від 16.12.2015 по справі №6-1109цс15, під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток подружжя, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (ч.2 статті 364 ЦК України). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, якщо таке майно існує.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Крім того, відповідно до п. 23 згаданої Постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання, а також при винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо.

П. 30 вказаної Постанови передбачено, що рівність прав кожного з подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної власності передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, відповідно до положень якої дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2017 у справі №554/1847/14-ц акцентована увага на критеріях віднесення майна до спільної сумісної власності. Зокрема, зауважено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, а й спільною участю коштами або працею в набутті. Отже, застосовуючи ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не лише факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. ВСУ визначає критерії, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності. Такими є: час набуття майна; кошти, за які воно було набуте (джерело набуття); мета придбання, яка дозволяє надати майну правовий статус спільної власності подружжя. Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Згідно із ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

В п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 також визначено, що, вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні врахувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Тобто, право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об`єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов`язками, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності - присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Сімейного кодексу України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Частинами 1, 3 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Нормами ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до положень ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Згідно з ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується позивачкою, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 сторони по справі зареєстрували шлюб 04.11.1993 року.

Рішенням Долинського районного суду від 06.08.2018р. ( справа №343/2340/17), шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04 листопада 1993 року виконкомом Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 27 розірвано (а.с.9).

Копія витягу з рішенням ІІ сесії ІІ демократичного скликання Княжолуцької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 17.10.1994 (а.с.154), оригінал якого оглянуто в судовому засіданні , засвідчує, що ОСОБА_2 виділено за рахунок земельного фонду сільської ради земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд в АДРЕСА_3 .

Копія Державного акту серії ЯЖ №9988185, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а.с.155), свідчить, що ОСОБА_2 на підставі рішення ІІ сесії шостого скликання Княжолуцької сільської ради №19/2|2009 від 14.04.2009 є власником земельної ділянки площею 0.20 га по АДРЕСА_3 . Цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0321.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією виписки з погосподарської книги Княжолуцької сільської ради №11 за 2016-2023 особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.11), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу: 23460598 від 31.07.2009(а.с.56) та копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.07.2009 (а.с.57) за ОСОБА_2 , 31.07.2009 було зареєстровано право власності на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності /б/н/ від 31.07.2009, рішення виконавчого комітету Княжолуцької сільської ради від 16.07.2009 за №95.

Згідно відповіді Долинської міської ради №Кн287 від 07.09.2021 - Княжолуцький старостинський округ повідомляє, що ОСОБА_2 , 1972 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 являється головою домоволодіння, якому присвоєно поштову адресу: стара адреса- АДРЕСА_3 , нова адреса- АДРЕСА_1 , згідно рішення №133 від 21.06.2012 (а.с.148) .

У відповідності до висновку про технічний стан будинку, господарських будівель та споруд від 09.07.2019, виконаного ФОП ОСОБА_3 №965 (а.с.16) та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.61-66) - будинковолодіння складається з житлового будинку загальною площею 147,2 кв.м., житловою площею 65,7 кв.м., допоміжною площею 81,5кв.м., (літ.А), літньої кухні (літ.Б), навісу (літ.В), стодоли (літ.Г), стайні (літ.Д), вбиральні (літ.Е), навісу (літ.Є), криниці №1, воріт №2, огорожі №3, огорожі №4, огорожі №5, огорожі №6, септика №7, септика №8.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» ( із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Однак, якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Така ж Правова позиція викладена Верховним судом України в постанові по справі №6-2710цс15 від 16.12.2015.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 0,20 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення якої є для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки будинковолодіння було збудовано за час перебування сторін у шлюбі, на будівництво використовувались спільні кошти, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , брали безпосередню участь у будівництві. Оскільки на земельній ділянці, яка була отримана відповідачем ОСОБА_2 в приватну власність шляхом приватизації, знаходиться будинок, що є спільною сумісною власністю подружжя, який підлягає розподілу, то до позивачки ОСОБА_1 переходить право власності на земельну ділянку у розмірі частки права власності у будинковолодінні відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

Згідно висновку експерта №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи складеного 12.05.2021, яка проведена на підставі ухвали Долинського районного суду від 25.10.2019 ( а.с.75-121) ринкова (дійсна) вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані по АДРЕСА_1 , без врахування вартості земельної ділянки, станом на час проведення дослідження, становить 1017446,00 грн.

Проведення реального розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 між двома співвласниками у співвідношенні Ѕ до Ѕ частки здійснити технічно можливо.

У висновку експерт пропонує три варіанти такого розподілу, на першому з яких зупинилися позивачка, обгрунтовуючи це тим, що в ньому запропоноване найменше відхилення від ідеальних часток та пропонується повне відокремлення та ізоляція один від одного.

Відповідач жодних зауважень щодо варіантів розподілу, запропонованих експертом, не надавав, однак щодо варіанту, обраного позивачкою, з врахуванням якого вона свої вимоги збільшила та уточнила, заперечив ,та запропонував у вказаному першому варіанті визнати його першою стороною, виділивши йому приміщення та господарські споруди вказані у цьому варіанті розподілу, як першій стороні.

За таких обставин суд приходить до переконання, що нерухоме майно , яке збудовано сторонами в час шлюбу слід розділити в натурі .

Визначаючи варіанти розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, вимоги позивачки, зауваження та заперечення зі сторони відповідача, а також те, що згідно з висновком експерта №116, складеним 12.05.2021 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи було запропоновано три варіанти поділу, при цьому при першому варіанті, на якому зупинилася позивачка, є найменше відхилення від ідеальних часток співвласників будинковолодіння , відповідач проти запропонованого варіанту заперечень не подав, однак запропонував визнати його першою стороною у вказаному варіанті, вважає, що провести реальний розподіл житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 слід по першому варіанту запропонованому судовим експертом,та :

Визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити їй в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 49,53%, загальною вартістю 503965,00 грн. згідно з першим варіантом розподілу будинковолодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно- технічної, земельно-технічної експертизи наступні приміщення в житловому будинку ( жовтий колір табл.№1 додатку №2 до висновку №116), а саме: гараж літ. 1-1 пл.21,6 кв. м.; комору літ. 1-2 пл. 21,6 кв. м.; житлову кімнату літ. 1-5 пл. 15,7 кв. м.; житлова кімнату літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м.; житлова кімнату літ. 1-7 пл. 15,7 кв. м., загальна площа яких становить 87,5 кв. м., загальна вартість цієї частини житлового будинку 402233 грн.

Виділити їй господарські будівлі та споруди: стайню під літ. Д вартістю 49855 грн.; навіс під літ. Є вартістю 18314 грн.; 1/2 частина воріт №2 вартістю 2035 грн., 1/2 частину огорожі №5 вартістю 6613 грн.; огорожу №6 вартістю 20845 грн.(напроти земельної ділянки, яка виділяється), септик № НОМЕР_2 вартістю 2035 грн. та септик № НОМЕР_3 вартістю 2035 грн.

Визнати за відповідачем ОСОБА_2 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та виділити йому в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 50,47%, загальною вартістю 513481,00 грн., згідно з першим варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, з відхиленням від ідеальних часток, відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно- технічної, земельно-технічної експертизи, наступні приміщення в житловому будинку ( синій колір, табл.№ 1 додатку №2 до висновку експерта №116), а саме: тамбур літ. 1-3 пл. 5, 4 кв. м.; коридор літ 1-4 пл. 9,5 кв. м.; житлову кімнату літ 1-8 пл. 21,4 кв. м.; комору літ 1-9 пл.4,4 кв. м.; ванну літ. 1-10 пл. 5,0 кв. м.; кухню літ. 1-11 пл. 14,0 кв. м. загальна площа яких становить 59, 7 кв. м., загальна вартість цієї частини житлового будинку 313033,00 грн.

Виділити йому господарські будівлі та споруди, а саме: літню кухню під літ. Б вартістю 92587 грн.; навіс під літ. В, вартістю 20349 грн.; стодолу під літ. Г вартістю 39680 грн.; вбиральню під літ. Е вартістю 4070 грн.; криницю № 1 вартістю 5087 грн., 1/2 частина воріт № 2 вартістю 2035, огорожу №3 вартістю 11192 грн., огорожу №4 вартістю 4070 грн., 1/2 огорожі № 5 вартістю 6613 грн. та огорожу №6 вартістю 14765 грн.(напроти земельної ділянка, яка виділяється).

Суд приймає до уваги, що у вказаному варіанті поділу хоча і є певне відхилення від ідеальних часток, однак із трьох запропонованих, воно найменше, через що з ОСОБА_2 , реальна частка якого становить 50,47%, на користь ОСОБА_1 , реальна частка якої становить 49,53%, слід стягнути 4758,00 гривень грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Крім варіантів розподілу житлового будинку експертом визначено, які ремонтні будівельні роботи необхідно провести відповідно до обраного варіанту поділу для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, а саме: демонтувати дверний блок між приміщеннями літ. 1-4 пл. 9,5 кв. м. та приміщенням літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м. з подальшим закладенням дверного прорізу.

Крім цього, при даному варіанті розподілу першому співвласнику Ѕ частини необхідно демонтувати сходову клітку у приміщенні літ. 1-4 пл. 9, 5 кв. м.

Другому співвласнику Ѕ частини необхідно влаштувати дверний отвір в приміщення під літ. 1-5(1) пл. 3,8 кв. м., та сходову клітку; демонтувати дверний блок між приміщеннями літ.1-6 пл. 12, 9 кв. м. та приміщенням літ. 1-5(2) пл. 3,8 кв. м. з подальшим закладанням дверного прорізу; влаштувати дверний отвір між приміщенням під літ. 1-5(1) пл. 3. 8 кв. м. та приміщенням під літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м.; переобладнати приміщення під літ. 1-5 у приміщення: прихожої літ. 1-5(1) пл.3,8 кв. м., сан. вузла літ. 1-5(2) пл. 3,8 кв. м. та кухні літ. 1-5( 3) пл. 8,1 кв. м. розділивши їх перегородками.

Також експертом визначено, щопід час розподілу житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно запропонованих варіантів необхідно: обладнати автономні мережі електропостачання ( оформити та погодити в установленому порядку з спеціалізованими організаціями); встановити індивідуальну систему опалення (електричне, газове, альтернативне); влаштувати вентиляцію в приміщенні кухні; забезпечити водопостачання; розмістити систему водовідведення (септик), згідно чинних норм та правил на своїй частині земельної ділянки; кожен із співвласників повинен користуватися горищним приміщенням, яке розташоване над приміщеннями поверхом вище, що виділяються відповідно у їх користування, для цього кожній із сторін необхідно влаштувати окремий вхід на горище.

Беручи до уваги, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0321, площею 0,2000 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає, що і її слід поділити між співвласниками будиноковолодніння, відповідно до частки кожного, з врахуванням першого варіанту, запропонованого експертом у вказаному висновку,, який поєднаний з першим варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, а саме:

Виділити у власнісь позивачці, ОСОБА_1 по першому варіанту порядку користування земельною ділянкою як другому співвласнику Ѕ частини домоволодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи , земельні ділянки ( жовтий колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1):

ділянку №1 з такими розмірами по периметру: 9,83; 8,0; 1,0; 6,38; 1,0; 4,71: 3,70; 7.74; 15,38; 16,95; 30,93; 46,65 м.н - загальною площею 827 кв.м. (о.0827га).

Виділити у власність відповідачу, ОСОБА_2 по першому варіанту порядку користування земельною ділянкою як першому співвласнику Ѕ частини будинковолодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи земельну ділянку №1 ( синій колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1 ) :

ділянку №2 з такими розмірами по периметру: 23,7; 35,00; 1,58; 3,81; 7, 38; 5,21; 1,0; 9,18; 7,77; 9,84; 21, 47 м. п. загальною площею 712,0 кв. м. ( 0,0712 га);

ділянку №3 з такими розмірами по периметру: 14,98; 7,77; 8,42; 4,4; 6,96; 3,34; м. п. загальною площею 87,0 кв. м. ( 0,0087 га);

Залишити у спільному користуванні обох співвласників, сторін по справі, земельну ділянку №4 з такими розмірами по периметру: 10,18; 1,0; 5,21; 7,38; 3,81; 33,41; 3,5; 11,3; 10,48; 5,64; 10,07; 7,75; 14,98; 3,7; 4,71; 1,0; 6,38 м. п. загальною площею 403,0 кв. м. ( 0,0403 га) ( зелений колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1).

Визначаючи саме такий варінт розподілу будинковолодіння з господарськими спорудами та земельної ділянки, суд враховує фактичні обставини справи встановлені в судовому засіданні , фактичне проживання відповідача ОСОБА_2 в приміщеннях, які йому виділяються по першому варіанту розподілу, не позбавлення його, хоча б і на певний період, вразі поділу по інших варіантах запропонованих експертом, умов проживання, відсутність у нього іншого житла, перебування(проживання) позивачки ОСОБА_1 за межами України.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 3312,00 грн. та витрати за проведення експертизи в розмірі 9920,00 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.1, 128).

Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, то з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути половину вартості сплаченого судового збору та половину вартості витрат за проведення експертизи.

Витрати за надання правової допомоги адвокатами, слід залишити за кожною з сторін, прощо в судовому засіданні просити представники сторін.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 1 Першого протоколу від 20.03.1952 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 355, 369, 372, 377 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 63, 65, 68, 69, 70, 71 СК України, ст. 120 ЗК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 13, 77, 81, 82, 133, 141,258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволити частково .

Визнати будинковолодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 - об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В порядку поділу майна визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити позивачці, ОСОБА_1 , в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 49, 53%, загальною вартістю 503965,00 грн., згідно з першим варіантом розподілу будинковолодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи наступні приміщення в житловому будинку( жовтий колір табл.№1 додатку №2 до висновку №116), а саме: гараж літ. 1-1 пл.21,6 кв. м.; комору літ. 1-2 пл. 21,6 кв. м.; житлову кімнату літ. 1-5 пл. 15,7 кв. м.; житлова кімнату літ. 1-6 пл. 12,9 кв. м.; житлова кімнату літ. 1-7 пл. 15,7 кв. м., загальна площа яких становить 87,5 кв. м., загальна вартість цієї частини житлового будинку 402233 грн.

Виділити позивачці, ОСОБА_1 , господарські будівлі та споруди: стайню під літ. Д вартістю 49855 грн.; навіс під літ. Є вартістю 18314 грн.; 1/2 частина воріт №2 вартістю 2035 грн.; 1/2 частину огорожі №5 вартістю 6613 грн.; огорожу №6 вартістю 20845 грн.( навпроти земельної ділянки яка виділяється) , септик № НОМЕР_2 вартістю 2035 грн. та септик № НОМЕР_3 вартістю 2035 грн.

В порядку поділу майнавизнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити відповідачу, ОСОБА_2 ,в натурі Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 50,47%, загальною вартістю 513481,00 грн., згідно з першим варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, з відхиленням від ідеальних часток, відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи, наступні приміщення в житловому будинку ( синій колір, табл.№ 1 додатку №2 до висновку експерта №116), а саме: тамбур літ. 1-3 пл. 5, 4 кв. м.; коридор літ 1-4 пл. 9,5 кв. м.; житлову кімнату літ 1-8 пл. 21,4 кв. м.; комору літ 1-9 пл.4,4 кв. м.; ванну літ. 1-10 пл. 5,0 кв. м.; кухню літ. 1-11 пл. 14,0 кв. м., загальна площа яких становить 59, 7 кв. м., загальна вартість цієї частини житлового будинку 313033,00 грн.

Виділити відповідачу, ОСОБА_2 ,господарські будівлі та споруди, а саме: літню кухню під літ. Б вартістю 92587 грн.; навіс під літ. В, вартістю 20349 грн.; стодолу під літ. Г вартістю 39680 грн.; вбиральню під літ. Е вартістю 4070 грн.; криницю № 1 вартістю 5087 грн., Ѕ частина воріт № 2 вартістю 2035, огорожу №3 вартістю 11192 грн., огорожу №4 вартістю 4070 грн., Ѕ огорожі № 5 вартістю 6613 грн. та огорожу №6 вартістю 14765 грн.(навпроти земельної ділянки яка виділяється).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4758 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят вісім) гривень грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Провести поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0321, площею 0,2000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до частки в будинковолодінні.

Виділити у власнісь позивачці, ОСОБА_1 по першому варіанту порядку користування земельною ділянкою як другому співвласнику Ѕ частини домоволодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи , земельну ділянку ( жовтий колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1):

ділянку №1 з такими розмірами по периметру: 9,83; 8,0; 1,0; 6,38; 1,0; 4,71; 3,70; 7.74; 15,38; 16,95; 30,93; 46,65 м.п. - загальною площею 827 кв.м. (о.0827га).

Виділити у власність відповідачу, ОСОБА_2 по першому варіанту порядку користування земельною ділянкою як першому співвласнику Ѕ частини будинковолодіння відповідно до висновку №116 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи земельні ділянки ( синій колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1 ) :

ділянку №2 з такими розмірами по периметру: 23,7; 35,00; 1,58; 3,81; 7, 38; 5,21; 1,0; 9,18; 7,77; 9,84; 21, 47 м. п. загальною площею 712,0 кв. м. ( 0,0712 га);

ділянку №3 з такими розмірами по периметру: 14,98; 7,77; 8,42; 4,4; 6,96; 3,34; м. п. загальною площею 87,0 кв. м. ( 0,0087 га);

Залишити у спільному користуванні обох співвласників, сторін по справі, земельну ділянку №4 з такими розмірами по периметру: 10,18; 1,0; 5,21; 7,38; 3,81; 33,41; 3,5; 11,3; 10,48; 5,64; 10,07; 7,75; 14,98; 3,7; 4,71; 1,0; 6,38 м. п. загальною площею 403,0 кв. м. ( 0,0403 га) ( зелений колір додаток №3 до висновку експерта №116 таблиця №1).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1656 (одну тисячу шістсот п`ятдесят шість) гривень 00коп., сплаченого судового збору та 4960 (чотиритисячі дев`ятсот шістдесят) гривень, 00 коп., витрати за проведення експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_4 .

Повний текс рішення виготовлено 17.12.2021

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш