Ухвала
Іменем України
22 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 2-646/09
провадження № 61-1708ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у справі за заявою державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бабенко Яни Григорівни про видачу дубліката виконавчого листа,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2007 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2007 року позов задоволено.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2008 року заяву Військової частини НОМЕР_1 та військового прокурора Запорізького гарнізону про перегляд ухваленого рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2007 року скасовано за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 лютого 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 червня 2009 року, провадження у справі закрито, допущено поворот виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2007 року.
У січні 2020 року державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бабенко Я. Г. звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, в якому зазначала, що на виконання до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 02 лютого 2012 року надійшов виконавчий лист від 30 січня 2012 року

№ 2-646/09, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суми боргу у розмірі 8 443,07 грн.
06 лютого 2012 року державним виконавцем Вертюченко О. В. відкрито виконавче провадження № 311146860, копію якої направлено сторонам.
10 лютого 2012 року державним виконавцем закінчено виконавче провадження у зв`язку з отриманням боржником пенсії в Орджонікідзевському районі.
Зазначала, що матеріали виконавчого провадження № 31146860 та оригінал виконавчого листа № 2-646/09 втрачені при поверненні поштою виконавчого документу стягувачу. Вказані обставини підтверджуються актом службового розслідування від 08 січня 2020 року.
Посилаючись на зазначені обставини, просила суд видати дублікат виконавчого листа від 30 січня 2012 року № 2-646,09 виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суду боргу у розмірі 8 443,07 грн.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року заяву державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бабенко Я. Г. про видачу дубліката виконавчого листа № 2-646/09 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа від 30 січня 2012 року у справі № 2-646/09, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суми боргу в розмірі 8 443,07 грн.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на час подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа рішення суду залишається невиконаним, виконавчий документ втрачено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.
У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, у якій заявник, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.
Касаційна скарга мотивована тим, що заявником не надано достатньо доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, а судом не перевірено факт втрати виконавчого листа. Зазначає, що постановою від 25 грудня 2013 року закінчено виконаче провадження про стягнення суми боргу, виконавчі провадження відкривались два рази, що підтверджує факт того, що виконавчий лист був ані відправлений, ані втрачений.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Підставами касаційного ухвали про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення у вказаній частині.
Встановлено, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ) Вертюченко О. В. від 06 лютого 2012 року відкрито виконавче провадження ВП № 31146860 з виконання виконавчого листа від 30 січня 2012 року № 2-646/09, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суми боргу у розмірі 8 443,07 грн.
Відповідно до акта старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ Вертюченко О. В. від 10 лютого 2012 року встановлено, що боржник ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та отримує пенсію в Управлінні Пенсійного забезпечення військовослужбовців та працівників силових структур Головного УПФУ в Запорізькій області, яка територіально відноситься до Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, у зв`язку з чим виконавчий документ підлягає направленню до Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ.
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ від 10 лютого 2012 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 30 січня 2012 року № 2-646/09, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 боргу у розмірі 8 443,07 грн.
Відповідно до акта від 08 січня 2020 року за результатами службового розслідування, проведеного з метою перевірки факту втрати виконавчого листа №2-646/09, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, встановлено, що матеріали виконавчого провадження № 31146860 та оригінал виконавчого листа від 30 січня 2012 року № 2-646/09, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суми боргу у розмірі 8 443,07 грн, втрачені при поверненні поштою виконавчого документу стягувачу.
Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Однією із засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Зазначене конституційне положення кореспондується з частиною першою статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що виконавчий лист подано до виконання у строки, встановлені законом, стягувачу не повертався та двічі був втрачений службовими особами Шевченківського ВДВС при пересилці до іншого відділу державної виконавчої служби, що унеможливлює проведення виконавчих дій. Доказів того, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 суми боргу у розмірі 8 443,07 грн виконано матеріали справи не містять.
Підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
В той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження

№ 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.
Суди з урахуванням поданих заявником доказів дійшли обґрунтованого висновку, що виконавчий лист був втрачений державною виконавчою службою при його пересиланні до іншого за територіальністю відділу державної виконавчої служби, а відповідно є підстави для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи (втрати виконавчого листа), містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами. Відповідно до статті 400 ЦПК України встановлення нових обставини та переоцінка доказів не належить до компетенції суду касаційної інстанції.
Заявник посилається на те, що судами не вирішувалося питання щодо поновлення строку для пред`явлення дубліката виконавчого листа до виконання.
Проте таке питання могло вирішуватися лише за наявності відповідної вимоги.
За встановлених судами обставин, відповідно до яких виконавчий лист стягувачу не повертався, а був втрачений при пересиланні з одного відділу державної виконавчої служби до іншого, строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа не вважається пропущеним.
Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у справі за заявою державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Бабенко Яни Григорівни про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: В. В. Яремко
А. С. Олійник
С. О. Погрібний