Справа №359/1027/21
Провадження №2/359/1666/2021
УХВАЛА

10 лютого 2021 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту розведення і генетики тварин імені М.В. Зубця Національної академії аграрних наук України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та просить стягнути з Інституту розведення і генетики тварин імені М.В. Зубця середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 28254 гривень 12 копійок.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позо-вної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилом ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Встановлено, що ОСОБА_1 пред`явила вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вона є вимогою майнового характеру. Тому за її пред`явлення справляється судовий збір в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ціна позову становить 28254 гривні 12 копійок. За його пред`явлення належить сплатити судовий збір в розмірі 908 гривень. Однак до пред`явленого позову не доданий документ на підтвердження сплати судового збору у вказаному розмірі.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справі «Генрік Креуз проти Польщі», реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встанов-лювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження. Зокрема, в п.60 цього ж рішення Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що вимога сплати зборів цивільним судам не може вважатись обмеженням права на доступ до суду та не суперечить п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суддя вважає, що позов належить залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення цього недоліку.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інституту розведення і генетики тварин імені М.В. Зубця Національної академії аграрних наук України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з дня отримання нею копії ухвали судді для усунення вказаного недоліку.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення зазначеного недоліку позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець