ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 грудня 2021 року

м. Харків

справа №644/5025/21

провадження № 22-ц/818/5489/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розподіл сумісного майна подружжя, визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року, постановлену під головуванням судді Саркісян О.А. в м. Харкові, -

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл сумісного майна подружжя.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 червня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі.

22 червня 2021 року ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розподіл сумісного майна подружжя, визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації.

Також 22 червня 2021 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту (або заборони відчуження на спірне майно) на колісний транспортний засіб марки SUZUKI, моделі GRAND VITARA 2009 року, НОМЕР_1 , номер кузову (шасі, vin) НОМЕР_2 ; до набрання рішенням суду по справі законної сили заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо колісного транспортного засобу марки SUZUKI, моделі GRAND VITARA 2009 року, НОМЕР_1 , номер кузову (шасі, vin) НОМЕР_2 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. В порядку забезпечення позову накладено арешт на транспортний засіб SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску, номер кузову (шасі, vin) НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вважає, що захід забезпечення позову, який просить вжити позивач не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права та не є співмірним із заявленими позовними вимогами. Зазначає, що оскаржуваною ухвалою суду порушуються права третьої особи - ОСОБА_3 , як власника транспортного засобу, тоді як забезпечення позову за рахунок майна особи, до якої не заявлено майнових вимог є незаконним. Крім того вжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді арешту перешкоджає власнику автомобіля користуватись належним йому майном до набрання законної сили остаточним рішенням по справі.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі, скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_1 надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

Судом встановлено, що 02червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, в якому просила визнати автомобіль марки SUZUKI, моделі GRAND VITARA 2009 року, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим за час шлюбу та зобов`язати відповідача сплатити на користь позивачки 1/2 частину вартості автомобіля марки SUZUKI, моделі GRAND VITARA 2009 року, що становить 119970 грн.

22 червня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про розподіл сумісного майна подружжя, визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації. Просила визнати правочин з відчуження ОСОБА_2 автомобіля марки SUZUKI, моделі GRAND VITARA 2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову (шасі,vin) НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 недійсним; скасувати державну реєстрацію вказаного автомобіля на ОСОБА_3 ; припинити в порядку поділу спільного майна подружжя право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на автомобіль марки SUZUKI , моделі GRAND VITARA 2009 року, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову (шасі,vin) НОМЕР_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля, що становить 118250 грн. Стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 1182,50 грн.

Як на підставу заявлених вимог, ОСОБА_1 посилалась на те, що спірний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя, який був зареєстрований на відповідача ОСОБА_2 . Також позивачем подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, проти якого відповідач заперечує та повідомив, що в разі розірвання шлюбу він відчужить автомобіль. Отже 03 червня 2021 року відповідач здійснив відчуження спірного транспортного засобу без її згоди та відома на користь своєї племінниці ОСОБА_3 , хоча фактично продовжує ним користуватись. При цьому половину ринкової вартості автомобіля ОСОБА_2 позивачу не виплатив. Вважає, що своїми діями відповідач намагається зменшити обсяг майна, що підлягає поділу, набутого у період шлюбу. У зв`язку з цим, просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту (або заборони відчуження на спірне майно) на колісний транспортний засіб марки SUZUKI, моделі GRAND VITARA 2009 року, НОМЕР_1 , номер кузову (шасі, vin) НОМЕР_2 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Матеріали справи свідчать про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір щодо вищевказаного рухомого майна.

Предметом позовних вимог (з урахуванням уточнень) ОСОБА_1 є розподіл сумісного майна подружжя, визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 просила: визнати правочин з відчуження ОСОБА_2 автомобіля марки SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_1 , 2009 року випуску, номер кузову (шасі,vin) НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_3 недійсним; скасувати державну реєстрацію вказаного автомобіля на ОСОБА_3 ; припинити в порядку поділу спільного майна подружжя право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на автомобіль SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки компенсацію в розмірі 1/2 частини вартості автомобіля, що становить 118250 грн.

Майнових вимог щодо зазначеного автомобіля позивачкою не заявлено.

Наразі зазначений транспортний засіб є власністю ОСОБА_3 .

Таким чином, оцінивши доводи заявника, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки застосований захід забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки вимог майнового характеру щодо автомобіля позивач не заявляє.

Підстав для накладення арешту на автомобіль, що належить третій особі, в забезпечення вимог про стягнення компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 червня 2021 року - скасувати та ухвалити нову.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до статті 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 15.12.2021 року.