Справа № 575/391/21
Провадження № 2/575/168/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді В`юник Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.А.

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Велика Писарівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

Позивач АТ «ПриватБанк» просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором б/н від 26 жовтня 2010 року, станом на 21 квітня 2021 року в сумі 11438,33 гривень, яка складається з: 5280 грн. - заборгованості за тілом кредита; в т.ч. 5280,61 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 6102,60 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, заборгованість за пенею 55,12 грн., та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, підписавши анкету-заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не виконав зобов`язання за вказаним договором, що стало причиною утворення заборгованості за кредитом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та обґрунтував обставинами, викладеними в позовній заяві, при цьому посилається на відповідь на відзив.

У відповіді на відзив зазначено, що заява на отримання кредиту підписана повнолітньою, дієздатною особою та відповідач своїм підписом підтвердила, що ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, зафіксувавши тим самим укладення кредитного договору, що не суперечить чинному законодавству. При цьому посилається на ст.207 ЦК України. Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а посилання представника відповідача на Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» є помилковим. Надані суду виписки з банківського рахунку відповідача про рух коштів свідчить про отримання відповідачем коштів та часткове їх повернення. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустими доказами по справі. Перевипуск карти не є укладенням нового договору, що не суперечить законодавству. Крім того зазначає, що строк давності не сплив, при цьому посилається на рішення Верховного Суду, а тому відсутні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та вважає, що з відповідачем кредитний договір не укладався, а з Умовами та Привалами надання банківських послуг в ПриватБанку вона ознайомлена не була, про що свідчить відсутність її підпису. Крім того, підпис відповідача відсутній на витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Вважає, що відповідач повинна повернути лише різницю коштів між отриманими в банку та сплаченими банку, тобто без сплати відсотків та інших платежів, які нараховані банком поза умовами договорів. Також зауважив, що протягом користування кредитною картою відповідач ОСОБА_1 отримала коштів на загальну суму 16468, 61 гривень, сплачено комісії 547, 52 гривень та перераховано коштів на погашення кредиту ОСОБА_2 в сумі 584, 48 гривень, що відноситься до витрат . Сума повернутих позивачеві коштів складає 27016, 01 гривень . Остання дія з коштами по рахунку згідно виписки ОСОБА_1 здійснена - 12 березня 2015 року . Після цієї дати банк самостійно , без погодження з відповідачем в автоматичному режимі проводив нарахування та списання коштів.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів, а саме відсутній кредитний договір, а з анкети- заяви, підписаної відповідачем, не можна визначити, які саме послуги замовляв клієнт. У відзиві представник відповідача посилається на Закон України «Про платіжні системи та перекази в України», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про захист прав споживачів» та Інструкцію «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затверджену постановою правління НБУ від 12 листопада 2003 року за № 492.

Вважає, що позивач не надав жодних даних, які стосуються відкриття даного рахунку, а також підтвердження отримання карти відповідачем у 2015 році зі строком дії до 2018 року, оскільки відповідачем дії по картці не здійснювались. У задоволенні позовних вимог просить відмовити (т.1 а.с. 200-202).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2010року ОСОБА_1 заповнила анкету -заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» (а.с.31).

З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що ОСОБА_1 за підписаним кредитним договором були надані кредитні картки, дата відкриття першої 20 червня 2008 року з терміном дії до 06 /12, а останньої - 13 січня 2015 році, термін дії якої до 09/18 (а.с.30).

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відкривши відповідачу картковий кредитний рахунок та надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами, що підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунку ОСОБА_1 станом на 29.04.2020 (а.с.19-28)

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 слідує, що старт карткового рахунку № НОМЕР_1 відбувся 20 червня 2008 року, а остання 15 січня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.ст. 526, 1054, 1055 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні встановлено, що у матеріалах справи міститься копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 7 червня 2013 року, що підписана відповідачем. При цьому, копії додатків, а саме: Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, підписів відповідача не містять, що свідчить про недоведеність факту ознайомлення відповідача саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження № 14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З огляду на вище викладене суд приходить висновку, що із наявної в матеріалах справи та дослідженої судом копії анкети-заяви про приєднання до Умов не можливо дійти висновку, що дана анкета-заява містить істотні умови, властиві для даного типу договору.

З матеріалів справи вбачається, що анкета-заява, у якій міститься підпис відповідача, стосується лише її наміру оформити платіжну картку «Кредитка Універсальна». Інші надані банком документи (Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду») містить лише загальну інформацію щодо умов кредитування при використанні картки «Кредитка Універсальна». Позивачем не надано жодного підтвердження про погодження з відповідачем відсоткової ставки за кредитом та її зміну.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачем не сплачена станом на 21 квітня 2021 року заборгованість в сумі 11438,33 гривень, яка складається з: 5280 грн. - заборгованості за тілом кредита; в т.ч. 5280,61 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 6102,60 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, заборгованість за пенею 55,12 грн.

З наданого представником відповідача розрахунку, який перевірено судом вбачається, що відповідачем, починаючи з 10 жовтня 2010 року по 24 квітня 2021 року, було отримано грошові кошти в сумі 16468,61 гривень, нараховано банком комісії в сумі 547,52 гривень, Всього відповідачем сплачено на рахунок позивача кошти в сумі - 27016,01 гривень.

Виходячи з вищенаведеного,суд приходить висновку, що тіло кредиту є повністю погашеним відповідачем, що є в даному випадку підставою для відмови в задоволенні позову, адже домовленості про сплату відсотків за користування коштами, підписана відповідачем ОСОБА_1 , анкета-заява не містила.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі 545/2248/17 провадження № 61-11459св19 та у постанові Верховного Суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 провадження № 61-20093св19.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 60, 81, 82, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, ст.11, 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Вдмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 17 грудня 2021 року.

Суддя підпис Н.Г.В`юник

Рішення суду не набрало законної сили.

Виготовлено з АСДС.

Суддя Н.Г.В`юник