Справа № 761/2815/21
Провадження № 2/761/5882/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Грищенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в загальному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання в частині договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

в січні 2021 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання в частині договору недійсним, а саме просив визнати недійсними: 1) договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»; (), в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_3 за договором іпотеки від 27.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Світланою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 2179; 2) договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_3 за договором поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди № 1 від 26.05.2009 до Договору поруки від 30.10.2008, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум».

В обгрунтування вказаних вимог позивач посилається на те, що між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладено договір про відступлення прав вимоги від 04.04.2019 №0002/19/16 відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатка №№1, 2, 3, 4 та Акті №1 приймання передачі документації цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки, з урахуванням всіх змін і додатків та акту приймання передачі документації до цього договору.

За даним договором було і відступлено право вимоги банку до ОСОБА_3 за вищевказаними договорами, що становлять предмет позову.

Вподальшому банк було ліквідовано як юридичну особу.

Однак, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/21090/13-ц за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Форум», ТОВ «Інфініті центр Україна» про припинення правовідношення та визнання відсутнім права, припинено з 17.06.2013 року правовідносини між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі Договору іпотеки №78/ИП від 27.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Колесник С.А. та зареєстрований в реєстрі №2179; припинено з 17 червня 2013 року правовідношення поруки між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі Договору поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди №1 від 26.05.2009 до Договору поруки від 30.10.2008, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум».

Позивач окремо зазначає, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.10.2014 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2014 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін, а в ухвалі суду касаційної інстанції чітко зазначено, що банк не має права вимагати у ОСОБА_3 виконання за правовідносинами, які є припиненими.

Разом із тим, укладаючи договір про відступлення права вимоги від 4 квітня 2019 №0002/19/16, банк фактично здійснив відступлення права вимоги, якого у нього немає з 17 червня 2013 року, що встановлено вищевказаним рішенням суду.

Таким чином, посилаючись на вищевказане, з врахуванням вимог ст.ст. 6, 627, 628, ч.1 ст.203, 215, 512, 514 ЦК України, позивач звернувся до суду із вказаним позовом який просив задовольнити з викладених в ньому підстав.

Ухвалою від 01.02.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 05.03.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження.

06.04.2021 до суду надійшов відзив відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, посилаюсь на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі №2-9664/11, яке залишено апеляційним судом 12.02.2014 без змін, а саме стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1742414, 95 доларів США та 1072405,97 грн. пені. Це рішення також залишено без змін Апеляційним судом м. Києва. На виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, який вподальшому було повернуто стягувачу.

Вподальшому у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Вказаний відповідач зауважує, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2014 у справі №761/21090/13-ц, на яке посилається позивач, були припинені правовідносини між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Форум», які виникли на підставі договору іпотеки від 27.05.2008 та Договору поруки від 30.10.2008, однак вказаним рішенням не припинені зобов`язання ОСОБА_3 перед ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого як кредитора у зобов`язаннях із позивачем є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», які виникли на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі №2-9664/11, яке є чинним і не виконаним. Тим більше, що в п. 2 договору про відступлення права вимоги сторони домовились, що права вимоги випливають також із прав, що виникають із судових справ.

Таким чином, вказаний відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.

06.04.2021 надійшов відзив в якому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вказує на ту обставину, що повноваження Фонду як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» припинено, а тому Фонд не є належним відповідачем у вказаній справі оскільки не є кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за іпотечним договором.

Ухвалою від 24.05.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.10.2021 представник позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» просив в задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у відзиві.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просив розглянути справу у відсутності свого представника і відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 27.05.2008 був укладений кредитний договір №0026/08/01 - KLI між АКБ «Форум» та ТОВ «Інфініті Центр Україна» в особі директора ОСОБА_3, предметом якого є надання кредитних коштів у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії на поповнення обігових коштів, з максимальним лімітом заборгованості на день надання кредитних коштів в сумі 1800000 доларів США строком по 26.05.2009 зі сплатою 13,5 % річних (а.с.25-29).

27.05.2008 року між ОСОБА_3 та АКБ «Форум» був укладений Договір іпотеки на забезпечення виконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язань, що випливають з Кредитного договору №0026/08/01- КLІ від 27.05.2008 року та з додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому. За даним Договором ОСОБА_3 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення з АДРЕСА_1 та нежилі приміщення з АДРЕСА_3 (а.с. 32-35).

Крім того, 30.10.2008 року між ОСОБА_3 та АКБ «Форум» був укладений договір поруки за яким Поручитель ОСОБА_3 поручився перед Банком за виконання ТОВ «Інфініті Центр Україна» зобов`язань за Кредитним договором №0026/08/01- КLІ від 27.05.2008 (а.с.30).

26.05.2009 року між сторонами була підписана Додаткова угода №1 до Договору поруки від 30.10.2008 (а.с.31).

Також судом встановлено, що між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладено договір про відступлення прав вимоги від 04.04.2019 №0002/19/16 відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатках №№1, 2, 3, 4 та Акті №1 приймання передачі документації цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки, з урахуванням всіх змін і додатків та акту приймання передачі документації до цього договору (а.с.6-9).

За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору (ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») належні банку, а новий кредитор набуває прав вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителем, зазначених у додатках №№1-3 та акті №1 приймання-передачі документації до цього договору, тощо.

У пункті 2 вказаного договору сторони домовились, що права вимоги включають всі права вимоги …. , що випливають із судових справ…, виконавчих проваджень.

В Додатках №№1 - 3 до вказаного договору включений реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами. Серед вказаних договорів і вищевказані договори де поручителем та іпотекодавцем є ОСОБА_3 (а.с.10-18).

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для визнання вказаного договору недійсним, посилався на те, що, укладаючи договір про відступлення права вимоги від 4 квітня 2019 №0002/19/16, банк фактично здійснив відступлення права вимоги, якого у нього немає з 17 червня 2013 року, про що встановлено відповідним рішенням суду, а саме припинено з 17.06.2013 року правовідносини між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі Договору іпотеки №78/ИП від 27.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Колесник С.А. та зареєстрований в реєстрі №2179; припинено з 17 червня 2013 року правовідношення поруки між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі Договору поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди №1 від 26.05.2009 до Договору поруки від 30.10.2008, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум».

Положення ч.ч. 4-5 ст. 82 ЦПК України визначають, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом; обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, відповідно до змісту рішення від 02.07.2014 Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/21090/13-ц за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Форум», ТОВ «Інфініті центр Україна» про припинення правовідношення та визнання відсутнім права: 1) з 17 червня 2013 року припинено правовідносини між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі Договору іпотеки №78/ИП від 27.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Колескник С.А. та зареєстрований в реєстрі №2179; 2) припинено з 17 червня 2013 року правовідношення поруки між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі Договору поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди №1 від 26.05.2009 до Договору поруки від 30.10.2008, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум» (а.с. 39-47).

Вподальшому ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.10.2014 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2014 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.43-46; 47-47).

При цьому, вищевказаний позов ОСОБА_3 було задоволено частково і суд не вбачав підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання відсутніми прав вимоги на підставі договорів поруки та іпотеки, а також визнати відсутнім право Банку утримувати під обтяженням та обмеженням майно позивача на тій підставі, що оскільки порука та іпотека припинені, відповідно Банк не має права вимагати у позивача виконання за правовідносинами, які є припиненими.

В цій частині із висновками суду першої інстанції також погодився і суд апеляційної інстанції, зазначивши, зокрема, що судова колегія погоджується з висновком суду що немає підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання відсутніми прав вимоги на підставі договорів поруки та іпотеки, а також визнати відсутнім право Банку утримувати під обтяженням та обмеженням майно позивача на тій підставі, що оскільки порука та іпотека припинені, відповідно Банк не має права вимагати у позивача виконання за правовідносинами, які є припиненими.

Ці висновки підтримано і судом касаційної інстанції.

Так, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 15 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

В той же час, статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.5 постанови №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року, відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсними може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, виходячи з предмету спору та суб`єктного складу сторін, позивач не є стороною оспорюваного ним правочину, у зв`язку з чим єдиною підставою для визнання його недійсним в судовому порядку є доведення факту порушення його прав і законних інтересів даним договором.

При цьому, згідно роз`яснень, викладених в п.11 постанови Пленуму Верховного України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року за №14, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод і інтересів, а також у разі звернення до суду органів чи осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або держави та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частина 1 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України вказано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, судом встановлено, що на момент укладання вказаного оспорюваного в частині договору про відступлення права вимоги №0002/19/16 від 04.04.2019, в розумінні ст. 512, 514 ЦК України, у первісного кредитора ПАТ «Банк Форум» не існувало прав кредитора у зобов`язанні із поручителем та іпотекодавцем ОСОБА_3 за вищевказанами договорами поруки та іпотеки, оскільки ще в 2014 році, тобто до укладення договору про відступлення права вимоги в 2019 році, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/21090/13-ц в справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Форум», ТОВ «Інфініті центр Україна» про припинення правовідношення та визнання відсутнім права:1) з 17 червня 2013 року припинено правовідносини між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі Договору іпотеки №78/ИП від 27.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Колескник С.А. та зареєстрований в реєстрі №2179; 2) припинено з 17 червня 2013 року правовідношення поруки між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі Договору поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди №1 від 26.05.2009 до Договору поруки від 30.10.2008, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк «Форум».

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В даному випадку суд зауважує, що стороною відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» не надано суду на підтвердження своїх заперечень належним чином завірених копій рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2013 у справі №2-9664/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1742414, 95 доларів США та 1072405,97 грн. пені. А також доказів, що це рішення залишено без змін Апеляційним судом м. Києва і що на виконання вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, який вподальшому було повернуто стягувачу.

Разом із тим, навіть наявність вказаного рішення суду, в даному випадку не впливає на висновок суду в справі що розглядається, про відсутність у ПАТ «Банк Форум» на час укладення договору про відступлення права вимоги в 2019 році, існування у банка, як кредитора, права вимоги до ОСОБА_3 , як до боржника за вказаними договорами, відступати право вимоги за договорами поруки та іпотеки відносно ОСОБА_3 , оскільки таке право у ПАТ «Банк Форум» як кредитора по відношенню до ОСОБА_3 було втрачено з 17.06.2013, оскільки саме з 17.06.2013, як встановлено рішенням суду, порука та іпотека припинені, відповідно банк не має права вимагати у позивача виконання за правовідносинами, які є припиненими.

Вказаний висновок, зокрема, зазначений у відповідній ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2014, якою залишено без змін рішення від 02.07.2014 Шевченківського районного суду м. Києва в справі №761/21090/13-ц та ухвала апеляційного суду м. Києва від 21.10.2014.

Разом із тим, суд погоджується із позицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що враховуючи ту обставину, що повноваження Фонду, як ліквідатора ПАТ «Банк Форум», припинені з внесенням запису про державну реєстрацію припинення ПАТ «Банк Форум», а отже ліквідація банку вважається завершеною, а кредитором за кредитним договором із позивачем та іпотекодержателем виступав ПАТ «Банк Форум», а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є кредитором за кредитним договором та іпотекодержателем за іпотечним договором, тому вказані позовні вимоги не можуть бути пред`явлені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як до співвідповідача.

При цьому, у відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд також враховує висновки, які зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову про недійсність договорів у вказаній частині у взаємовідносинах з позивачем, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті та ґрунтуються нормах чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю, як щодо визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»; (), в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_3 за договором іпотеки від 27.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Світланою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 2179; так і щодо визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, який укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_3 за договором поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди № 1 від 26.05.2009 до Договору поруки від 30.10.2008, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум».

Відповідно до правил ч.1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений повністю, то судові витрати покладаються на відповідача ТОВ «Інвестохіллс Веста».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 204, 215, 509, 512, 514 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 15-16, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позовну заяву - задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»; (), в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_3 за договором іпотеки від 27.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Світланою Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 2179.

Визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року № 0002/19/16, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (), в частині переходу до нового кредитора прав вимоги до ОСОБА_3 за договором поруки від 30.10.2008 та Додаткової угоди № 1 від 26.05.2009 до Договору поруки від 30.10.2008, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Банк Форум».

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»», , адреса: 04080, м. Київ, вул. О. Терьохіна, 8-а, офіс 111.

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, , адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17. Повний текст складений 10.12.2021.

Суддя: