Справа № 2-357/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

В складі: головуючого - судді Орендарчука М.П.

при секретарі Карбівській Я.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області,

скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль», заінтересована особа: ОСОБА_1 , до Приватного виконавця Виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича на неправомірну бездіяльність Приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2020 року до Христинівського районного суду Черкаської області надійшла скарга, в якій скаржник просив суд визнати неправомірною бездіяльність Приватного виконавця Виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексія Миколайовича в частині: не проведення Приватним виконавцем Плесюк О.С. дій щодо визначення вартості майна Боржника - гр. ОСОБА_1 : житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 60704890.

Також скаржник просив усунути порушені права Заявника шляхом зобов`язання Приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича в рамках виконавчого провадження № 60704890 визначити вартість майна Боржника ОСОБА_1 : житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації.

В обґрунтування скарги посилався на такі обставини.

На примусовому виконанні у Приватного виконавця Виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича з 25.11.2019 року перебуває Виконавчий лист № 2-357-2011, виданий 16.08.2011 року Христинівським районним судом Черкаської області, яким встановлено стягнути з гр. ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 354411/9109/0475-7 від 11.09.2007 року у розмірі 12834,26 дол. США (тіло + відсотки) та пеню у розмірі 12313,89 грн..

Звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно: житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 , шляхом реалізації його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну реалізації предмета іпотеки встановити на рівні 90% її вартості, визначеної на підставі оцінки відповідно до законодавства України.

02.12.2019 року Приватним виконавцем Плесюк Олексієм Степановичем було проведено опис нерухомого заставного майна Боржника - гр. ОСОБА_1 житлового будинку з будівлями а прибудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться в іпотеці Заявника (далі - предмет іпотеки) про що винесено відповідну постанову.

В ході проведення виконавчих дій Приватним виконавцем було встановлено, що за адресою місцезнаходження предмету іпотеки зареєстровані неповнолітні діти Боржника: гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Через відсутність подальших дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки 03.03.2020 року Заявник направив до Приватного виконавця клопотання щодо здійснення подальших дій по виведенню іпотечного майна на реалізацію (призначення експерта, визначення вартості майна та передати його на реалізацію через СЕТАМ), без отримання згоди від органу опіки та піклування, з посиланням на правову позицію Верховного Суду України з порушеного питання.

08.05.2020 року на адресу Стягувача надійшов Лист-повідомлення Приватного виконавця від 05.05.2020 року № 1785, яким відмовлено Заявнику у вчинені дій щодо виведення предмету іпотеки на ДП «Сетам», з посиланням на порушення законних прав неповнолітніх дітей боржника, вимог п. 3 Розділу 2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 та відсутністю дозволу Служби у справах дітей Христинівської районної державної адміністрації на реалізацію предмета іпотеки.

Заявник з такою позицією Приватного виконавця Плесюка О.С. не погоджується та вважає, що ним допущено неправомірну бездіяльність, чим порушено принципи законності та обов`язковості виконання рішень, що призвело до порушення прав Заявника та невиконанні рішення суду.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Заінтересована особа в суд не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

У судове засідання Приватний виконавець Плесюк О.С. не з`явився, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з виконавчим листом Христинівського районного суду Черкаської області від 16.08.2011 року у справі № 2-357-2011 було вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором № 354411/9109/0475-7 від 11.09.2007 року у розмірі: 12834,26 доларів США (тіло + відсотки) та пені у розмірі 12313,89 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності гр. ОСОБА_1 , шляхом реалізації його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну реалізації предмета іпотеки встановити на рівні 90% її вартості, визначеної на підставі оцінки відповідно до законодавства України.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.11.2019 року Приватним виконавцем Виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-357-2011, виданого 16.08.2011 року Христинівським районним судом Черкаської області.

Згідно з постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02.12.2019 року Приватним виконавцем Плесюком Олексієм Степановичем було проведено опис нерухомого майна (предмета іпотеки) Боржника - житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом Приватного виконавця Плесюка О.С. від 05.05.2020 року № 1785, повідомлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що Приватний виконавець Плесюк О.С. звернувся до Служби у справах дітей Христинівської районної державної адміністрації із листом № 1530 від 09.04.2020 року щодо надання дозволу на примусову реалізацію іпотечного майна, право користування яким мають діти, проте станом на 05.05.2020 року відповіді не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 449ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому «Інструкцією з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (із змінами і доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, п. 2 розділу І Інструкції примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, п. 1 розділу ІІ Інструкції виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зі змісту скарги та заявлених вимог з`ясовано, що стягувач стверджує, що посилання приватним виконавцем Плесюком О.С. на норми ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 порушує принцип обов`язковості судових рішень, безпосередньо порушує права заявника та суперечить законодавству України та сформованій судовій практиці.

Приватний виконавець, на думку скаржника, зобов`язаний відповідно до вимог ст. ст. 48, 57 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 1, 18, Розділу VIII Інструкції, пунктів 1, 2, 3 Розділ II Порядку - після проведення опису й арешту майна боржника, визначити вартість майна боржника, сформувати заявку на реалізацію арештованого майна боржника та безпосередньо направити заявку на реалізацію організатору електронних торгів ДП «Сетам», але приватним виконавцем Плесюком О.С. зазначені вимоги не були дотримані, чим проявлено неправомірну бездіяльність та порушено законні права Заявника.

З таким твердженням суд не може погодитись на підставі наступного.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

В той же час, згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі по тексту - Порядку реалізації арештованого майна), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, виконавець, керуючись вимогами зазначеного вище Порядку мав передати майно на реалізацію після проведення визначення вартості чи оцінки такого майна.

З огляду на це суд задовольняє вимогу скаржника щодо визнання неправомірною бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича в частині не проведення Приватним виконавцем Плесюком О.С. дій щодо визначення вартості майна боржника - гр. ОСОБА_1 : житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 60704890.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі по тексту - Інструкції з організації примусового виконання рішень), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.11.2019 у справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) та від 10.10.2019 у справі №751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19), від 18.03.2020 у справі 643/14556/15-ц.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210,213,387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно положень статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так як суд визнав бездіяльність Приватного виконавця неправомірною, тому наявні підстави для зобов`язання усунення допущених порушень.

З огляду на вище викладене, суд також задовольняє вимогу щодо усунення порушених прав заявника шляхом зобов`язання Приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича в рамках виконавчого провадження № 60704890 визначити вартість майна Боржника ОСОБА_1 : житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 18, 26, 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 83, 353, 354, 447 - 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Приватного виконавця Виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексія Миколайовича в частині не проведення Приватним виконавцем Плесюк О.С. дій щодо визначення вартості майна Боржника - гр. ОСОБА_1 : житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації у виконавчому провадженні № 60704890.

Зобов`язати Приватного виконавця Плесюка Олексія Степановича усунути порушені права АТ «Райффайзен Банк Аваль» в рамках виконавчого провадження № 60704890, шляхом вчинення дій щодо визначення вартості майна Боржника ОСОБА_1 : житловий будинок, позначений на плані літ. «А», та такі будівлі і споруди: веранда «а», гараж «1», сарай «Б», погріб під.«Б», літня кухня «В», навіс «Г», убиральня «Д», колодязь «К», огорожа - №1, ворота, хвіртка - №2, загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею - 26,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 для його подальшої реалізації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Черкаському апеляційному суду через Христинівський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом п`ятнадцяти днів з дня закінчення строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) в постанові від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.П. Орендарчук