справа № 208/8355/21
№ провадження 2/208/1941/21
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості»,-

встановив:

29 вересня 2021 року позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості».

Отримавши інформацію 27 жовтня 2021 року про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особивідповідача, в порядку передбаченому ч.6 ст.187 ЦПК України, вирішуючи питання про відкриття провадження, згідно до вимог ЦПК України, приходить до висновку про відмову у відкритті провадження з огляду на наступне.

Відповідно до довідки виданої Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 05 жовтня 2006 року та знятий з реєстраційного обліку 12 квітня 2021 року у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.6 частини 1 статті 186 ЦПК України Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом норм ст.ст.46, 47 Цивільного процесуального кодексу України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати КЦС ВС від 20 червня 2019 року у справі №185/998/16-ц (провадження №61-33766сво18). У цій справі банк звернувся до суду з позовом до позичальника, який на той момент уже помер. Верховний Суд постановив, що коли позов пред`явлено до померлої особи, відповідно до ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи настала після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернувся із позовом до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості» 29 вересня 2021 року, а тому згідно до п. 6 ч.1 ст. 186 ЦПК України, враховуючи правову позицію викладену у Постанові Об`єднаної палати КЦС ВС від 20 червня 2019 року у справі №185/998/16-ц (провадження №61-33766сво18), суддя відмовляє у відкритті провадження.

В той же час, у разі прийняття спадщини після померлої особи, позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» не обмежений у праві на звернення із позовом до осіб спадкоємців померлого ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України суд, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за матеріалами позовної заяви Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 «про стягнення заборгованості».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Івченко Т. П.