РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/18311/19

Провадження № 2/638/1403/21

19.02.2021 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

26.11.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, який в подальшому було уточнено. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 84943 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.1999 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася донька ОСОБА_3 . 02.03.2011 року сторони розірвали шлюб. 13.06.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 . Відповідач добровільно не бажає брати участь у додаткових витратах на дитину. Загальний розмір витрат на дитину за підрахунком позивача становить 169886, а відповідач повинен відшкодувати позивачу 50% від суми.

В судове засідання позивач з`явилася, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з`явилася, проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила суд відмовити. Вказала, що заявлені витрати на дитину не є додатковими витратами на дитину у розумінні Сімейного кодексу України. Не має доказів, що саме донька відвідувала ці заходи. Заявлені позивачем вимоги фактично є підставою для звернення з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів, чи стягнення аліментів на повнолітню дитину. Проведення дитиною свого дозвілля не є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України.

Відповідачем в установлений судом строк подано відзив на позовну заяву Вх. № 8753 від 13.02.2020 року, в якому зазначив, що деякі витрати не є підтвердженими, вказує що позивачем не доведено особливих обставин (розвиток здібностей, хворобою, каліцтвом).

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної(немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, 25.09.1999 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3 .

02.11.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 14.08.2013 року №502 ОСОБА_1 було надано дозвіл на зміну прізвища малолітній доньці, на підставі якого отримано свідоцтво про народження доньки за її новим прізвищем ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання.

13.06.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 .

В період з 01.10.2010 р. по 31.05.2018 р. ОСОБА_4 , навчалася у КПСМНЗ «Дитяча музична школа № 6 ім. М.В. Лисенка» з класу скрипки. В період з 01.09.2016 р. по 31.05.2018 р. оплата за навчання склала 4290,00 грн. (а.с. 17)

З 9.12.2018 р. по 13.01.2019 р. ОСОБА_4 відвідувала курси трикотажу в Академия Кроя УНиМеКС. Вартість курсів становила 1500,00 грн. (а.с.14)

ОСОБА_4 є вихованкою колективу східного танцю Яджешварі відділу, художньо-естетичного виховання Комунального закладу Харківський обласний Палац дитячої та юнацької творчості. З вересня 2017 року по листопад 2019 року загальна сума витрат склала 13450,00 грн.( а.с. 17 зі зворотного боку та а.с. 18)

З травня 2017 року по квітень 2019 року моя ОСОБА_4 перебувала на ортодентичному лікуванні. Загальна сума лікування склала 36500,00 грн. (а.с.13)

18.09.2019 року ОСОБА_4 відвідала футбольний матч, що проходив в СК "Металіст. Сума квитка становила 140,00 грн. (а.с. 8)

13.10.2019року ОСОБА_4 відвідала виставу у Харківському театрі ч ім. А.С. Пушкіна. Сума квитка становила 120 грн. (а.с.6)

01.10.2019 року ОСОБА_4 , подорожувала до Італії. Загальна сума квитків разом зі страховим полісом склала 4291,00 грн.

Однак суд критично відноситься до витрат під час подорожі у розмірі 165 євро з огляду на те, що з наданих копій білетів не вбачається, які самі місяця відвідала ОСОБА_4 та чи можливо їх віднести як до розвитку дитини.

ОСОБА_4 відвідувала інтерактивну виставку «Парад Роботів» вартість квитка 190,00 грн., відвідала театрально-концертного центру вартість 170,00 грн., відвідала космічну виставку пригоду «Космос Ваш», відвідала кінотеатр вартість 85,00 грн.(а.с. 64)

ОСОБА_4 пройшла ретгенографію куприка в двох проекціях вартість якої склала 410,00 грн. (а.с.70)

Стосовно витрати у розмірі 60,00 грн. які були витрачені на квиток до клубу «Місто» суд також не приймає їх до уваги, з огляду на те, що даний квиток не підтверджує на якому саме закладі була присутня дитина.

Позивач стверджує, що нею придбавались для доньки: годинник, мобільний телефон, сервісне обслуговування телефону, придбавалось захисне скло для телефону, ноутбук та сплата за навчання за контрактом, однак суд не може прийняти дані докази в рамках розгляду додаткових витрат на дитину, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СУ України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Частиною 2 ст. 185 СК України, передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно вимог частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Суд, вважає доведеним сприяння у розвитку дитини, та відвідування курсів та різних гуртків, відхиляючи твердження представника відповідача з приводу того, що дитина повинна мати здібності в тій чи іншій області ( чи талант) для того, щоб на неї були використані додаткові витрати.

Саме відвідування гуртків, та всебічний розвиток дитини, може розвинути певні здібності, адже неможливо виявити той чи інший талант чи особливі здібності дитини, якщо вона не робить спроби в розвитку.

Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що відвідування гуртків, вистав та подорож відноситься до додаткових витрат.

Крім того рентгенівський знімок та ортодонтичне лікування також відносяться до додаткових витрат, з огляду на те, що дані кошти витрачені на лікування дитини.

Однак, суд відхиляє доводи позивача з приводу необхідності відшкодування відповідачем покупок нового телефону, скла до нього, ноутбуку та сплати контракту за навчання дитини, з огляду на те, що дані витрати відносяться до коштів на які дитина утримується, тобто входять до розміру аліментів.

Суд, роз`яснює, що у разі не погодження з розміром аліментів, чи у випадку якщо на думку позивача вони є незначними, позивач має право звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів, у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 30743 грн.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 908 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12,13,76,77,81, 89, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в розмірі 30743 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя