Справа № 352/969/19
Провадження № 4-с/352/10/21
УХВАЛА

17 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Кукула О.С.

за участю: представника скаржника Дяківа Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дяківа Дмитра Івановича на бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2021 представник ОСОБА_1 адвокат Дяків Дмитро Іванович звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області на бездіяльність державного виконавця.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №352/969/19 провадження 4-с/352/10/21 07.12.2021 передано судді Гриньків Д.В. після заявлення самовідводу суддею Струтинським Р.Р. та відведення від розгляду даної цивільної справи.

Скаргу обґрунтовано тим, що 29.07.2021 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області винесено рішення у справі №352/969/19 про усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке постановою Івано-Франківського апеляційного суду частково змінено.

02.11.2021 у даній справі було видано виконавчий лист, який пред`явлений у виконавчу службу.

15.11.2021 скаржником отримано повідомлення про повернення виконавчого листа від 12.11.2021, відповідно до якого було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у справі у зв`язку із тим, що виконавчий документ не передбачає примусового виконання рішення суду.

З даною позицією не погоджується, вважає її необґрунтованою, а бездіяльність не законною.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити. Уточнив, що потрібно визнати протиправними дії, а не бездіяльність виконавця.

Представник виконавчої служби в судове засідання не з`явилась, 14.12.2021 від неї надійшло письмове заперечення проти скарги на бездіяльність державного виконавця, в якому просила відмовити в задоволенні скарги, розгляд проводити без її участі. Заперечення обґрунтовувала тим, що 12.11.2021 надійшла заява щодо примусового виконання рішення від ОСОБА_1 . Дана заява була розглянута та винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно з п. 7 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - не передбачає застосування заходів примусового впливу. Зазначає, що у виконавчих документах даної категорії зазначається зобов`язати боржника, тобто спонукання до примусових дій. Однак, вищевказаний виконавчий лист можливо виконати у добровільному порядку та свідоме ухилення від його виконання не зазначено. Тому вважає дії державного виконавця правомірними.

Вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Судом встановлено, що 29.07.2021 Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області у цивільній справі №352/969/19 винесено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третяособа без самостійних вимог орган опіки та піклування Ямницької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми задоволено частково. Ухвалено усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з малолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення наступного порядку участі батька ОСОБА_1 у вихованні дітей:

- кожної неділі місяця з 10 год до 19 год за місцем проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів;

- у дні народження дітей з 12 год до 16 год;

- протягом шкільних канікул для спільного відпочинку та оздоровлення дітей на території України три доби у зимовий період та дванадцять діб у літній період,

у решті позову відмовлено.

21.10.2021 Івано-Франківський апеляційний суд змінив рішення суду першої інстанції та постановив: кожної неділі місяця з 10 год до 15 год за місцем проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження місця прогулянок з можливістю поїздки до родичів. В решті рішення суду залишено без змін.

05.11.2021 у даній справі видано виконавчий лист.

Як вбачається з повідомлення головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Калинчук Наталії Ярославівни від 12.11.2021 №24950 виконавчий документ не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, тому керуючись п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повертається без прийняття до виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

За правилом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається із статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виконавчий документ від 02 листопада 2021 року керуючись п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто державним виконавцем без прийняття до виконання з підстав, що останній не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення.

Однак, Закон України «Про виконавче провадження» містить ст. 64-1, яка передбачає порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Отже, дії державного виконавця щодо повернення виконавчого листа без виконання слід визнати неправомірними.

Відповідно до вищенаведених положень у разі визнання оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності неправомірними суд в обов`язковому порядку зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця певним чином усунути порушення.

Так, представник скаржника в судовому засіданні просив визнати дії державного виконавця протиправними та зобов`язати його відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 02.11.2021 у справі №352/969/19.

Враховуючи, що у повідомленні головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Калинчук Наталії Ярославівни від 12.11.2021 №24950 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання не зазначено інших підстав для повернення, а зазначені державним виконавцем підстави повернення визнано неправомірними, тому відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу.

Процесуальна діяльність виконавця розпочинається саме з відкриття виконавчого провадження з виконання певного виконавчого документа, реалізація якої належить до повноважень цієї посадової особи, визначених законом, та відбувається на його розсуд.

Суд виходить з того, що зобов`язання виконавця усунути виявлені порушення полягає у покладенні на нього обов`язку усунути їх певним чином, таке зобов`язання має бути конкретним, а не абстрактним.

Така процесуальна вказівка суду не може викладатися у формі доручення виконувати певне судове рішення в цілому, оскільки таке зобов`язання покладається на уповноваженого виконавця законом. Так само суд не повинен визначати спосіб його виконання у тому випадку, якщо законом повноваження виконавця визначено дискреційно, тобто виконавець наділений правом обирати варіант своєї процесуальної поведінки на власний розсуд з-поміж усіх, дозволених законом.

Дана позиція висловлена в постанові Верховного суду від 07.07.2021 справа №761/13085/14-ц.

З урахуванням наведених норм матеріального права, а також правових висновків суду касаційної інстанції, у цій справі суд в обов`язковому порядку повинен зобов`язати державного виконавця усунути виявлені порушення.

Відтак державного виконавця слід зобов`язати усунути виявлені порушення шляхом вирішення процесуального питання про відкриття відповідного виконавчого провадження за виконавчим листом від 02 листопада 2021 року у справі №352/969/19.

Саме про такий спосіб усунення порушеного права зазначено у постанові ВС від 07.07.2021 у справі №761/13085/14-ц.

Враховуючи вищевикладене скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 257, 260-261, 354-355, 447, 451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дяківа Дмитра Івановича на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Калинчук Наталії Ярославівни щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно її повідомлення від 12.11.2021 протиправними.

Зобов`язати головного державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Калинчук Наталію Ярославівну.

Вирішити процесуальне питання про відкриття відповідного виконавчого провадження за виконавчим листом від 02 листопада 2021року у справі №352/969/19.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Згідно з ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена в повному обсязі 20.12.2021 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Дзвенислава ГРИНЬКІВ