Справа №442/6358/20
Провадження №2/442/305/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Рикало А.В., ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 442/6358/20за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування,-

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування.

Позов мотивує тим, що до 13.01.2020 він з відповідачкою перебували у шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька, ОСОБА_4 , яка після розірвання шлюбу проживає з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідачка не дає позивачу можливості брати участь у вихованні дочки, бачитись з нею та спілкуватись. Неодноразові намагався вирішити з відповідачкою питання щодо побачень з донькою мирним шляхом завершувались безуспішно. З метою досудового врегулювання спору він звернувся до Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради щодо визначення способу його участі у вихованні дитини. Рішенням органу опіки та піклування 11.09.2020 було встановлено порядок його участі у вихованні та спілкуванні з донькою кожну першу та третю неділю місяця з 13.00 год. по 18.00 год. Проте, відповідачка створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Такі дії відповідачки вважає протиправними. Позивач має можливість та бажання брати активну участь у вихованні дитини, має особисту прихильність до доньки, психологічну прив`язаність й бажання бути батьком для неї. Вважає, що спілкування батька та дитини не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини та положенням матеріального закону. З відповідачкою не можуть нормально спілкуватися, обговорювати проблемні питання, зокрема, і з приводу виховання спільної доньки. Враховуючи інтереси дитини, вважає недоцільним присутність матері під час його спілкування з донькою. Конфлікти, що можуть виникнути між ними на фоні неприязних стосунків під час зустрічей із донькою, будуть негативно впливати на незрілу психіку малолітньої дитини та може змінити ставлення дитини до обох або до одного із батьків. Зазначає, що на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався.За місцем попереднього проживання, за адресою, де на теперішній час проживає відповідач разом із донькою характеризується позитивно є турботливим батьком. Жодних шкідливих звичок не має. Як свідомий громадянин, розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов.Створення перешкод відповідачем його спілкуванню із донькою порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу, порушує права та суперечить інтересам дитини.

12.10.2020 ухвалою суду позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний термін з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали 22.10.2020 позивачем подано заяву про доручення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Призначено підготовче судове засідання на 26.11.2020.

18.11.2020 від ОСОБА_3 надайшла заява про виклик свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки такі можуть підтвердити обставини, які є предметом спору у даній справі. Доказів щодо направлення даної заяви учасникам справи відповідачем не подано.

18.11.2020 від ОСОБА_3 надійшов відзив з додатками до відзиву та з доказами направлення такого учасникам справи. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_2 та аргументи позову є необгрунтованими, безпідставними і надуманими. Позивач свідомо перекручує факти, повідомляючи про вчинення нею перешкод у його спілкуванні з донькою. Зазначає, що виконує таке рішення органу опіки та піклування щодо надання можливості позивачу спілкуватися з донькою у встановлений у такому рішенні час. Поряд з цим, позивач у позовній заяві безпідставно описує себе як люблячого і турботливого батька, що зовсім не відповідає дійсності, оскільки лише протягом останніх двох місяців з часу розірвання шлюбу позивач згадав, що у нього є донька, а до цього часу з дня, коли він залишив її з трьома їхніми неповнолітніми дітьми, він і не намагався зустрітися і приділяти час своїй доньці. Більше цього, у позовній заяві позивач, як люблячий і турботливий батько, як свідомий громадянин, який розуміє свій батьківський обов`язок брати участь у вихованні дітей (як він себе описує у позовній заяві), взагалі не згадує про наявність двох інших спільних дітей і навіть не намагається пояснити свою поведінку стосовно цих двох дітей та своє небажання брати участь у вихованні цих дітей.

Крім того, зазначає, що позивач веде аморальний спосіб життя, в присутності дітей створює конфлікти, застосовує до неї фізичне насильство та має стосунки з неповнолітньою односельчанкою. Посилаючись на необгрунтованість та безпідставність позову, просить в задовленні такого відмовити.

25.11.2020 від представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 надійшла відповідь на відзив без доказів направлення такої учасникам справи. У вказаній відповіді представник позивача зазначає, що неприязні відносини, які склалися між позивачем та відповідачем не можуть впливати на побачення батька з дітьми. Посилання позивачки на відкрите кримінальне провадження № 0000011 від 12.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 ККУ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Крім того зазначає, що неповнолітня ОСОБА_9 та її батьки неодноразово звертались до правоохоронних органів із заявами про наклеп зі сторони відповідачки на неповнолітню ОСОБА_9 . Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

26.11.2020 підготовче судове засідання відкладено на 21.12.2020.

Ухвалою суду від 25.06.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказав, що йому відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з донькою, також він вважає, що рішенням органу опіки і піклування йому визначено замало часу на спілкування з дитиною, а тому просить визначити йому побачення з дитиною що вихідних.

Відповідачка в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві. Ствердила, що ніколи не чинила перешкод батькові у спілкуванні з донькою.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації щодо задоволення позову поклалась на думку суду. Зазначила, що жодних звернень, про перешкоди у спілкуванні з дитиною не надходило.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що протягом двох років зять (позивач) з її донькою відповідачкою у справі не проживають разом , до серпня 2020 року позивач не цікавився дітьми і не намагався з ними спілкуватись. Ніколи йому не чинили перешкод у спілкуванні з дитиною. Єдиний раз, коли не відпустили з ним дитину, це був день, коли вона була хвора. Останні два місяці позивач жодного разу не прийшов і з дітьми не спілкувався.

Заслухавши пояснення учасників справи, пояснення свідка, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з положеннями статей 157, 159 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього кодексу. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 ст.159 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За змістом ст. 19 Сімейного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який рішенням Дрогобицького міськрайрнного суду Львівської області від 13.01.2020 розірвано, (а/с 42).

За час шлюбу у них народилося троє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 ), син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , (а/с 49)) та ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 (а/с 8).

Рішенням Дрогобицького міскрайонного суду Львівської області від 27.02.2020 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вирішено стягувати аліменти на їх дітей (а/с 43,44).

Згідно розпорядження Дрогобицької РДА № 249 від 11.09.2020 визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 кожну першу та третю неділю місяця з 13:00 год. до 18:00 год. Матері, ОСОБА_3 , не чинити перешкод батькові в особистому спілкувані з дітьми та участі в їх вихованні. Рекомендовано ОСОБА_2 налагодити особисте спілкування з синами: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а/с 9).

В заперечення доводів відповідача з приводу невиконання вищевказаного розпорядження позивач в судовому засіданні пояснила, що станом на 13.09.2020 ані їй, ані її матері не було відомо пророзпорядження Дрогобицької РДА № 249 від 11.09.2020. У неділю 13.09.2020 вона перебувала за межами України на заробітках, оскільки сама змушена утримувати трьох дітей, діти тимчасово перебували під наглядом та проживали з її матірю ОСОБА_5 . В цей день позивач прийшовши по місцю проживання дітей, поводячи себе зухвало, повідомивши про наявність у нього рішення Органу опіки та піклування Дрогобицької РДА, не пред`явивши такого почав вимагати побачення з дочкою. Однак, ОСОБА_5 відмовила позивачу, оскільки, у нього були наявні ознаки хворобливого стану, що могло спричинити загрозу здоров`ю дітей в період пандемії КОВІД 19. Даний факт підтверджується довідкою лікаря сімейної медецини села Гаї Нижні Дрогобицького району № 6 від 12.09.2020 (а/с53).

16.09.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_12 було скеровано листи до Служб у справах дітей ЛОДА та Дрогобицької РДА, з відповіді яких від 29.09.2020 № 01-17/315 та № 496/4 від 05.10.2020 дізналися про прийняте розпорядження Дрогобицькою РДА № 249 від 11.09.2020. Вказані листи містять також розяснення ст. ст. 19, 158, 159 СКУ, ст. 184 КУпАП та ч. 3 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» (а/с 50, 52).

Встановлено, що з моменту винесення Розпорядження позивач не звертався до будь-яких органів з приводу перешкод у його спілкуванні з донькою, вказане рішення до суду не оскаржувалось.

В свою чергу відповідачка стверджує, що виконує розпрядження № 249 від 11.09.2020, не чинить позивачу перешкод у спілкувані з дітьми, позивач навідує доньку та проводить з нею час у визначені розпорядженням дні та години, що підтвердилося в судовому засіданні як поясненнями сторін , так і показаннями свідка.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 наполягав на визначенні іншого часу щотижневих побачень батька з дочкою, який, однак, не був прийнятий та відповідно не знайшов свого відображення у розпорядженні.

Вищевказане розпорядження є обов`язковим до виконання, оскільки заінтересовані особи не звернулися за захистом своїх прав або інтересів до суду протягом десяти днів від часу його винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підтвердження існування перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні позивач покликається на ряд обставин, які не доведені жодними доказами, а лише висвітлюють погляд батька дітей на питання виховання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Покликання ОСОБА_3 на аморальну поведінку ОСОБА_2 та обставини, зазначені у письмових доказах на а/с 37, 38, 39, 40, 41, 45, 46, 47 та 48 не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки, такі обставини відбулися ще до прийняття Дрогобицькою РДА розпорядження № 249 від 11.09.2020.

Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Швеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України).

Беручи до уваги усі вищевказані обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що достатніх доказів на підтвердження існування будь-яких перешкод у вихованні дитини та спілкування з нею позивачем не надано. На переконання суду, звернення до суду фактично пов`язане з незгодою ОСОБА_2 з щоденним розпорядком дня дочки, який склався в залежності від її потреб, інтересів та відповідних можливостей обох батьків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги є не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 81, 89, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування- відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.02.2021.

Суддя Нагірна О.Б.