УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2021 р. Київський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

за участю секретаря Вареник К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 адвоката Кравченко Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Широкова Вікторія Анатоліївна ( АДРЕСА_3 ) про визнання недійсним договору позики,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд заборонити будь-яким особам, в тому числі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, направленні на створення перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у вільному та безпечному проживанні квартирі АДРЕСА_4 -які дії, які можуть зробити умови їх проживання у зазначеній квартирі нестепними, у тому числі, перешкоди вільному входу, виходу, пересуванню по квартирі, відчиненню дверей, перешкоджати доступу до особистого майна та користуванню майном, розташованим у квартирі, змінювати двері, замки вхідних та інших дверей, проникати та іншим способом потрапляти до квартири, вчиняти дії, направленні на зупинення постачання, відключення(в тому числі механічне) комунальних послуг, встановлювати технічні та інші засоби (сигналізація, тощо), що можуть перешкоджати доступу та проживанню у квартирі до набрання рішенням у справі законної сили.

Заяву представник позивача адвокат Мірошник Р.С. обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 шляхом шахрайських дій відповідача, та шляхом ведення позивача та його матері в оману, укладено договір позики, який він наразі оскаржує в суді. Договір позики на пілдставі договору іпотеки був забезпечений квартирою АДРЕСА_5 . На підставі договору іпотеки, відповідач ОСОБА_2 набув право власності на вказане майно, в якому наразі проживає позивач разом зі своєю матір`ю. Представник відповідача в заяві зазначив, що відповідач разом зі своїм братом вчиняє психологічний тиск на позивача та його матір, здійснює переслідування матері позивача та намагався силоміць потрапити до квартири, в якій проживає позивач та яка наразі, на підставі спірного договору іпотеки, належить відповідачу. Таким чином, представник позивача посилаючись на те, що ОСОБА_2 займається шахрайською діяльністю та вказане є загально відомим фактом, просив забезпечити позов до вирішення питання по суті.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.3 ст. 150 КПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, враховує необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору позики.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що свою заяву про забезпечення позову, позивач обґрунтовує тим, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, оскільки у разі задоволення позовних вимог, не можливо буде повернути позивачеві час, який він не проживатиме у своїй квартирі.

Проте, виходячи з предмету, підстав позову та обставин, на які посилається позивач на обґрунтування заяви про забезпечення позову, обраний позивачем вид забезпечення позову неспівмісний із предметом позову, саме лише посилання в заяві на те, що загальновідомим фактом є шахрайські дії відповідача та самі лише посилання представника позивача на те, що відповідач вчиняє будь-які дії щодо переслідування та виселення позивача з квартири не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Відомостей про те, що станом на день подання заяви, є наявне виконавче провадження про виселення позивача, матеріали справи не містять.

Крім того, суд звертає увагу, що ухвала Московського районного суду м. Харкова від 26.12.2018, на яку посилається представник позивача в своїй заяві, та якою накладено заборону на вчинення будь-яких дій щодо відчуження квартири АДРЕСА_4 та заборонено вчиняти дії, направлені на примусове виселення ОСОБА_4 , і.н. НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , і.н. НОМЕР_2 з квартири АДРЕСА_4 станом на день розгляду заяви не скасовано в передбаченому законом порядку, а тому задоволення заяви представника позивач призведе до повторної заборони вчиняти дії.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 адвоката Кравченко Андрія Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Широкова Вікторія Анатоліївна про визнання недійсним договору позики відмовити.

Апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: С.Л. Шаренко