Справа № 1527/2-3332/11
Провадження №6/523/197/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2021 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Середи І.В.

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявами про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа №1527/2-3332/11, виданого на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.09.2012 р у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 1581578,69 грн., а також у рівних частках сплачених і документально підтверджених судових витрат: судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., у зв`язку з його втратою. Також заявник просив поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №1527/2-3332/11.Свої вимоги заявник обгрунтовував тим фактом, що 05.08.2020 року між стягувачем ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, згідно якого право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №ОД07/03/2008/840-К/357/11/2007/840-К/1062 від 14.03.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінанснгруп».

Сторони повідомлялись про дату, місце та час судового засідання, в судове засідання не з`явились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались, відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення заяви.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подані заяви підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

25.09.2012 року Суворовським районним судом м.Одеси було ухвалено рішення по цивільній справі №1527/2-3332/11 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра`у розмірі 1581578,69 грн., а також у рівних частках сплачених і документально підтверджених судових витрат: судового збору у розмірі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Рішення набрало законної сили 21.02.2013р. на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області. На виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи.

05.08.2020 р. між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_blank, в тому числі і за кредитним договором №ОД07/03/2008/840-К/357/11/2007/840-К/1062 від 14.03.2008 року, згідно витягу з Додатку №1 до вказаного договору відступлення, права вимоги за якими відступають по боржнику ОСОБА_3 .

Відповідно до п.1 вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникаютьу новаого кредитра у звяґзку з набуттям прав на умовах цього договору, зазначених в додатку №1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами про відкриття кредитних рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими похідними договорами з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

На момент звернення до суду з заявою про зміну сторони виконавчого провадження, вимоги виконавчого листа не виконано.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем ім`ям та по батькові божників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 інформація про відкриті виконавчі провадження відсутня.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до положень ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ВС від 19.02.2020р. по справі №2-3897/10.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, із змісту вказаних норм видно, що можлива заміна стягувача на його правонаступника, подана заява є обґрунтованою та законною, тому підлягає задоволенню.

Щодо видачі дублікатів виконавчих документів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 17.4 п.17 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За змістом ч.1 п.2 до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції від 25жовтня 2012 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1)виконання судових рішень -з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,-з наступного дня після його постановлення.

Як судом встановлено після прийняття рішення 23.10.2012 р. представник ПАТ КБ "Надра" звернувся з заявою про видачу виконавчих листів, 25.10.2012 р. виконавчі листи видано.

Матеріали справи не містяь інформації про відкриття виконавчого провадження та як було зазначено вище на даний час Єдиний реєстр боржників не містить інформації про боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ..

Як вбачається із матеріалів справи стягувач отримавши виконавчі листі до виконавчої служби на протязі встановленого однорічного строку не звертався.

З прийняттям нового закону "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року строк предявлення виконавчих листів до виконання було збільшено з одного року до трьох років (ст.12 Закону). Пуктом 5 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 1404-VIII визначено, що строк пред`явлення документа обчислюється за правилами ст. 12 нового Закону в ситуації, якщо він ще не минув згідно з правилами ст. ст. 22, 23 старого Закону станом на 5 жовтня 2016 року (день набрання чинності новим Законом).

Проаналізувавши положення статтей Закону України " Про виконавче провадження" суд приходить до висновку що строк пред`явлення виконавчого листа минув 05 жовтня 2013року, тобто до набрання чинності нового Закону, а тому в данному випадку такий строк не може бути збільшений до трьох років, оскільки норми нового Закону зворотної сили не мають.

В своїй заяві представник ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" посилається на ті обставини, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчих листів до виконання у зв`язку з укладенням договору про відступлення прав вимоги та відсутністю в кредитній справі виконавчих листів, про що товариству не було відомо.

Однак, вказані причини не можна віднести до поважних, при цьому суд звертає увагу на те, що не надано доказів, що з 2012 року стягувачем ПАТ "КБ "Надра" було вчинено заходи до примусового виконання рішення суду, тоді як його дії або бездіяльність впливають і на права та обов`язки правонаступника.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення. Європейським судом звернуто увагу і на ту обставину, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (ст.1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Виконавчий документ є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

В той же час, описані заявником підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у вказаній справі не можуть вважатися поважними, а тому суд вважає що зі сторони заявника не зазначено жодної обставини, яка б об`єктивно перешкоджала стягувачу вчинити процесуальні дії у визначений законом строк.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимог про видачу дублікатів виконавчих документів та про поновлення строку для їх пред`явлення до виконання.

Керуючись ст.ст. 260,261,268,354,433,442, пп.17.4 п.17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання - задовольнити частково.

Замінити сторону публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп`у справі №1527/2-3332/11.

В іншій частині вимог товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Ухвала складена та підписана 05.02.2021 року.

Суддя: