Провадження № 22-ц/4808/1754/21
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Фединяка В.Д., Максюти І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Пастернак І.А. в м. Івано-Франківськ, у справі запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 6000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої вимоги мотивувала тим, що разом із відповідачем є батьками малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина вже тривалий час проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоч має таку можливість, оскільки є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я та на його утриманні не перебувають інші особи. При цьому, їх дочка є дитиною з інвалідністю, а тому потребує чималих витрат на утримання. Посилаючись на вказані обставини просила позов задоволити.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Із урахуванням ухвали про виправлення описки в рішенні, ухвалено стягувати з ОСОБА_3 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі по 2500,00 грн до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів ухвалено розпочати з 30.07.2021. Виконання рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення суду подала апеляційну скаргу, в якій посилається на його необґрунтованість та порушення судом норм матеріального права.

Вказує на те, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю, потребує постійного лікування, на що необхідні значні кошти. Крім того, дитина потребує постійного догляду, тому позивачка не має змоги працювати, натомість перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку.

У той же час, у матеріалах справи відсутні докази, які би підтверджували неспроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі.

Враховуючи викладене, представник апелянтки просить задоволити апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягувати із відповідача аліменти на дочку у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Згідно із частиною 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За правилами частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється колегією суддів в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з положень ст. 180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, ст.1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», врахувавши, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки у розмірі 2500 грн щомісячно. Такий розмір на думку суду, відповідатиме інтересам дитини та зможе забезпечити їй належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача.

З таким висновком суду першої інстанції частково погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 08 травня 2021 року Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.6).

Згідно із посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Департаментом соціальної політики, ОСОБА_4 , 2015 року народження є дитиною з інвалідністю та їй призначено державну соціальну допомогу з 07.02.2018 по 14.12.2033 (а.с. 7).

ОСОБА_4 відвідує дошкільний навчальний заклад № 28 «Квітка Карпат» в інклюзивній групі № 6 «Віночок» для надання індивідуальних корекційно-розвиткових послуг, що підтверджується довідкою ДНЗ (ясла-садок) № 28 «Квітка Карпат» від 30.08.2021 № 61 (а.с. 61).

Відповідно до довідки, виданої КНП «Прикарпатський клінічний шкірно-венерологічний центр Івано-Франківської обласної ради» 13.01.2021 № 01/1, ОСОБА_1 дійсно працює на посаді медичної сестри консультативно-діагностичного відділення з 24.10.2006. На час видачі довідки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до шестирічного віку (а.с. 34).

Наказом КНП «Прикарпатський клінічний шкірно-венерологічний центр Івано-Франківської обласної ради» від 31.12.2020 № 134, ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною віком до 6-ти років з 01.01.2021 по 14.12.2021 (а.с. 33).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована Україною 27.02.1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу

За правилами, передбаченими ст. 180, 181, 182, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років установленому в таких розмірах: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;.

Оскільки встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання, правильним є висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Частинами 1-4 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на підставі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь другої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін.

З урахуванням наведеного, саме позивачка, яка стверджує про спроможність відповідача сплачувати аліменти на дитину в заявленому нею розмірі, повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також подати докази, які впливають на розмір аліментів.

У той же час, звертаючись до суду із позовом, позивачка не надала жодних доказів на підтвердження матеріального становища відповідача, а відтак суд позбавлений можливості перевірити спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Отже, беручи до уваги, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечувати належне утримання дітей до досягнення ними повноліття, незалежно від розміру їх доходів, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, визначений судом у розмірі 2500 грн є обґрунтованим, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Також колегія суддів звертає увагу те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадку значного покращення чи погіршення матеріального стану сторін.

Крім того, позивачка вправі звернутися до суду із окремим позовом до відповідача про стягнення із нього додаткових витрат на утримання дитини, пов`язаних із її хворобою.

Разом з тим, у другому абзаці резолютивної частини рішення, судом не зазначено, що розмір аліментів не може бути менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, слід доповнити резолютивну частину рішення суду першої інстанції після слів «в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень» словами такого змісту: «але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». У решті рішення суду залишається без змін, оскільки ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права та висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи.

Частиною 4 статті 376 ЦПК України визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволити частково.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2021 року змінити.

Доповнити абзац другий резолютивної частини рішення після слів «в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень» словами такого змісту: «але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

У решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: В.Д. Фединяк

І.О. Максюта