Номер провадження 2/225/1038/2021
Єдиний унікальний номер судової справи225/6252/21
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2021 м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю:

секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Молчанової Наталії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет», треті особи- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

Адвокат Молчанова Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФінпромМаркет», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить визнати виконавчий напис №197797 від 22.06.2021 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, яким пропонується стягнути з позивача заборгованість в сумі 8071,30 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет», таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 11.08.2021 позивач через мобільний додаток «Дія» дізналася про відкриття виконавчого провадження №66323670, на підставі виконавчого напису №197797 від 22.06.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФінпромМаркет» заборгованості, що виникла за кредитним договором №003-04050-020613 від 02.06.2013, якладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Повідомлень про ініціювання примусового стягнення заборгованості в розмірі 8071,30 грн. та плати за вчинення виконавчого напису, а також пропозицій щодо сплати боргу, чи будь-яких інших повідомлень позивачка не отримувала.

Представник позивача вважає, що виконавчий напис вчинено з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, що потягло неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на заробітну плату позивача.

Крім того просить стягнути з відповідача безпідставно стягнуті грошові кошти в розмірі 9128,40 грн., які були сплачені позивачем під час здійснення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, а також просить стягнути судові витпрати на правничу допомогу у розмірі 6000.00 грн.

Провадження у справі відкрито 04.11.2021.

Ухвалою від 14.12.2021 в задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участі судді відмовлено.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» до суду надійшла заява про визнання позовних вимог.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений належно.

Третя особа, представник Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду був повідомлений належно.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав:

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено такі обставини.

22.06.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі №197797, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» за період з 03.06.2020 по 22.06.2021, суму у розмірі: 5176,68 грн. заборгованість за тілом кредиту; 2844,62 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 грн. плата за чинення виконавчого напису, всього на загальну суму 8071,30 грн. (а.с. 15)

На підставі вказаного виконавчого напису 29.07.2021 винесено постанову державним виконавцем Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження (ВП № 66323670) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФінпромМаркет» боргу у розмірі 8071,30 грн. (а.с.14)

Постановою державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.08.2021 ВП №66323670 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 250.00 грн. (а.с. 18)

Постановою державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.08.2021 ВП №66323670 з ОСОБА_1 стягнутий виконавчий збір у розмірі 807,13 грн. (а.с. 19)

Постановою державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.08.2021 ВП №66323670, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №197797 виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з боржника боргу у сумі 8071,30 грн. закінчено. (а.с. 20)

Щодо позовної вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 22.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 кредитний договір №003-04050-020613 від 02.06.2013, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.04.2020 р. по справі 158/2157/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що представник відповідача до початку судового засідання подав заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

При вирішенні позовних вимог в частині повернення позивачці стягнутих за виконавчим написом коштів в сумі 9128,40 грн., суд виходить з наступного.

На підставі вказаного виконавчого напису 29.07.2021 винесено постанову державним виконавцем Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження (ВП № 66323670) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФінпромМаркет» боргу у розмірі 8071,30 грн. (а.с. 14)

Постановою державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 11.08.2021 ВП №66323670 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 250.00 грн. (а.с. 18)

Постановою державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.08.2021 ВП №66323670 з ОСОБА_1 стягнутий виконавчий збір у розмірі 807,13 грн. (а.с.19)

Постановою державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.08.2021 ВП №66323670, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №197797 виданого 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з боржника боргу у сумі 8071,30 грн. закінчено. (а.с. 20)

Згідно квитанції №ПН2574181 від 11.08.2021, ОСОБА_1 внесена плата за виконавчим провадження ВП №66323670 в сумі 9128,40 грн.(а.с. 13)

Оскільки суд прийшов до висновку, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, то й стягнення на його підставі грошових кошів з позивача на корись відповідача є протиправним, а тому позовні вимоги в означеній частині підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що вказана безпідставно набута сума не підпадає під перелік випадків, коли безпідставно набуте не підлягає поверненню відповідно до вимог ст.1215 ЦК України.

Отже з відповідача на користь позивача належить стягнути безпідставно набуту суму в розмірі 8071,30 грн.

Грошові кошти, які були утримані з позивача як виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, стягнуті не на користь відповідача та не є безпідставно набутими, оскільки підставою їх набуття є чинні постанови державного виконавця у виконавчому провадженні №66323670. Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій.

За викладених обставин, відсутні підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 1057,13 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до наданого договору про надання правової (юридичної) допомоги №12/08/21 від 17.08.2021, акту наданих послуг по договору про надання правової допомоги №12/08/21 від 17.08.2021, копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 14.09.2021 позивачем сплачено адвокату 6000,00 гривень. Адвокатом проведено роботу з ознайомлення з документами - 1500,00 гривень, збору доказів для звернення до суду - 1500,00 гривень, складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - 1500,00 гривень, формування, засвідчення копій документів та подання позову до суду - 1500,00 гривень. (а.с. 22-24)

В постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 зроблено правовий висновок, що втручання суду у відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Окрім того, відповідно до принципів змагальності та диспозитивності, передбачених ст. 12, 13 ЦПК України відповідно, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

З аналізу зазначених положень закону вбачається, що виключно за клопотанням сторони суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу, у разі доведення стороною неспівмірності витрат.

Представником відповідача подане клопотання про зменшення суми відшкодування витрат на професійну допомогу, як обґрунтоване тим, що сума витрат в розмірі 6000 гривень не є спів мірною із ціною позову та значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, оскільки вказана справа не є складною та відноситься до категорії малозначних.

Враховуючи викладені обставини справи, а саме те, що позивачка була вимушена звертатися за правничою допомогою, витрачаючи на це грошові кошти, враховуючи, що справа не представляє значної складності, справа розглядалась за відсутності учасників справи, в тому числі представника позивача, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості (виконавчий напис був вчинений на суму заборгованості в розмірі 8071,30 грн.), за надання правничої допомоги адвокатом Молчановою Н.В. на користь ОСОБА_1 з відповідача ТОВ «ФінпромМаркет» має бути стягнуто 3000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У матеріалах справи наявна квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 908,00 грн. за подання до суду позову. (а.с. 44)

Оскільки позов підлягає задоволенню частково та відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 374,00 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 374,00 грн., сплаченого при поданні позову, що є пропорційним від розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача адвоката Молчанової Наталії Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет», треті особи- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Дружківський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 22.06.2021приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №197797, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» заборгованості в розмірі 8071,30 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» на користь ОСОБА_1 безпідставно отриману суму у розмірі 8071,30 грн (вісім тисяч сімдесят одна грн. 30 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФінпромМаркет» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 374,00 грн. (триста сімдесят чотири грн. 00 коп.).

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 374,00 грн. (триста сімдесят чотири грн. 00 коп.), сплаченого при поданні позову (квитанція №0.0..1 від 28.10.2021 АТ КБ «Приватбанк»).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.В. Челюбєєв