Справа № 663/2703/21
Провадження № 2-з/663/73/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Скадовськ

Суддя Скадовського районного суду Херсонської області Шульга К. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Скадовського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В., приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін С. С., в якому позивачка просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчий напис від 14.05.2021 за №9655, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у сумі 9280,00 грн., а також виконавчий напис від 14.05.2021 за №9656, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у сумі 11016,00,00 грн.

Позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих написів приватного нотаріуса №9655 та №9656 від 14.05.2021, вчинених приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В., за якими відкрито виконавчі провадження, які об`єднані у зведене виконавче провадження 66338893, в рамках якого винесено постанову від 30.07.2021 про звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 , яка отримує дохід у КНП «Скадовський центр ПМСД» Скадовської міської ради.

Заява мотивована тим, що сума заборгованості не є безспірною.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, забороною вчиняти певні дії.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, у п.43 Рішення у справі «Шмалько проти України» зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Тобто, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25.05.2016, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи викладене, а також те, що між сторонами виник спір, предметом якого є визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, на даний час приватним виконавцем вчиняються виконавчі дії, направлені на виконання виконавчого документа, законність якого оспорюється позивачем, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки невжиття такого заходу може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася.

Відповідно до частини 9 статті 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчих написів приватного нотаріуса №9655 та №9656 від 14.05.2021, вчинених приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О. В., у зведеному виконавчому провадженні 66338893 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» грошових коштів у сумі 9180,00 грн. та 11016,00 грн. відповідно.

Відомості про боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відомості про стягувача: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», , місце знаходження: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, корп. В, каб. 508-2.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області К. М. Шульга