Справа пр. № 2/756/7574/21
У Х В А Л А

16 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Андрейчука Т.В. від 14 грудня 2021 року була залишена без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як стверджувала позивач, вона працює в Фонді соціального захисту осіб з інвалідністю на посаді фахівця 1 категорії відділу по роботі з персоналом. 09 грудня 2021 року роботодавцем було видано наказ про її відсторонення від роботи у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 надати документ, який підтверджує наявність профілактичного щеплення проти респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16 вересня 2011 року № 595, відмовою повідомити дату, на яку заплановане щеплення, з відповідним підтвердженням. ОСОБА_1 вважає зазначений наказ незаконним та таким, що порушує її конституційні права. На підставі вказаного, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення від роботи та поновити її на роботі з дати відсторонення від роботи, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати відсторонення від роботи до дати поновлення на роботі, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 125000,00 грн.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Ст. 46 КЗпП України вказує на те що, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином відсторонення працівника від роботи означає призупинення трудових правовідносин, що полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором, а роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. У разі відсторонення від роботи за працівником зберігається робоче місце, дія трудового договору не припиняється.

Відповідно до позовної заяви та доданих до неї документів, предметом спору між позивачем та відповідачем є оскарження наказу про відсторонення позивача від роботи, яке по своїй суті є призупиненням виконання нею своїх трудових обов`язків зі збереженням робочого місця, а не звільнення її з займаної посади, що мало б наслідком вирішення питання про поновлення на роботі такого працівника.

Ураховуючи викладене, позивачеві було запропоновано визначитись зі змістом позовних вимог в частині поновлення її на роботі.

Також зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , крім іншого, просить суд стягнути з відповідача середній заробіток з дати відсторонення її від роботи до дати поновлення, проте не вказує, в якому саме розмірі необхідно стягнути з Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю такий середній заробіток.

Тому позивачеві також слід було зазначити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який вона просить суд стягнути з відповідача, розрахований хоча б на день подання позовної заяви до суду.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

П. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, позивачеві слід було зазначити ціну позову, визначену сумою компенсації, яку вона просить суд стягнути з відповідача на її користь.

За приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена у ст. 2 Закону України "Про оплату праці", згідно з якою основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу - це відповідальність роботодавця за недотримання вимог трудового законодавства при звільненні працівника, а тому не є заробітною платою і відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" особа, яка заявляє позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не звільнена від сплати судового збору.

Виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку передбачена ст. 117 КЗпП України, як відповідальність роботодавця за недотримання вимог трудового законодавства, а тому не є заробітною платою і відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" особа, яка заявляє позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не звільнена від сплати судового збору.

Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У своїй постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 243/9232/17 Верховний Суд вказав на те, що позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16.

Отже, за подання позову про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачі не звільняються від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за приписами ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не звільнена від сплати судового збору та повинна сплачувати його на загальних підставах у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Також Закон України "Про судовий збір" не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав працівника.

Позивач у своїй позовній заяві просила суд, зокрема, стягнути з відповідача на її користь 125000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є вимогою майнового характеру.

Відтак, ОСОБА_1 в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди повинна сплачувати судовий збір на загальних підставах у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

П. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн).

Відтак, позивачеві слід було надати докази сплати судового збору на реквізити Оболонського районного суду м. Києва за вимогу немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи у розмірі, встановленому п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою.

П. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11350,00 грн).

Отже, позивачеві слід було надати також докази сплати судового збору на реквізити Оболонського районного суду м. Києва за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у розмірі, встановленому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою.

Позивачу суддею був наданий строк на усунення недоліків у термін до 24 грудня 2021 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала про залишення позову без руху була вручена ОСОБА_1 15 грудня 2021 року.

16 грудня 2021 року позивачем було подано до суду позовну заяву в новій редакції, в якій ОСОБА_1 визначилась зі змістом позовних вимог та пред`явила дві вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення її від роботи та зобов`язання відповідача виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

Водночас позивачем не виконана вимога ухвали від 14 грудня 2021 року щодо необхідності надання доказів сплати судового збору на реквізити Оболонського районного суду м. Києва в частині вимог немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи у розмірі, встановленому п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою.

Суд додатково звертає увагу позивача, що за положеннями п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За пред`явлення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи позивач не звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, станом на 16 грудня 2021 року вимоги ухвали судді від 14 грудня 2021 року ОСОБА_1 виконані не були.

Згідно з нормою ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди вважати неподаною і повернути позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя Т.В. Андрейчук