Справа № 673/1086/21
Провадження № 2/673/501/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2021 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судового засідання Ставнічук Р.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення та розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що на підставі рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2007 року на її користь з відповідача стягуються алміменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.01.2007 року, до повноліття дитини. Проте, стверджує позивач, їхня донька інвалід дитинства, на сьогоднішній день розмір аліментів, який сплачує відповідач не забезпечує нормального розвитку дитини, лікування її хвороби, харчуванням, придбання необхідних речей для її побутових потреб, тому просить змінити розмір стягуваних аліментів, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 21.09.2021 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не з`явилася, натомість її представник ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі з викладених в позовній заяві підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , виданого Хмельницьким міськрайонним управлінням юстиції від 26.11.2005 року, батьком останньої є відповідач ОСОБА_3 .

Разом з тим, згідно рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12.03.2007 року, було стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 січня 2007 року, до досягнення повноліття дитини.

Крім того, положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Крім того, стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, за змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» з 01 грудня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2613 грн.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що стягувач бажає змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у твердій сумі від доходу відповідача, відповідно суд дійшов висновку про необхідність зміни аліментів, що стягуються з відповідача у частці та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 2 613 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 23.06.2021 року №6486 вбачається, що сума аліментів, яка підлягає стягненню становить 1197,5 грн. в місяць. Разом з тим, згідно вище зазначеного розрахунку, станом на 01.06.2021 рік заборгованість становить 5 767,50 грн.

Разом з тим, суд вважає надані позивачем докази щодо додаткових витрат, понесених нею по лікуанню дитини ОСОБА_4 (а.с. 7-8) недопустими та такими, що не стосуються предмету доказування в межах розгляду даної цивільної справи щодо зміни розміру аліментів.

В обґрунтування позову позивачка стверджує, що їй відомо, що відповідач працює водієм таксі у м. Хмельницькому, є власником автомобіля, тому спроможний виділяти на утримання доньки значено більшу суму. Інших дітей, непрацездатних осіб на своєму утриманні немає, проте такі твердження нічим не підтверджено, та є припущеннями.

Отже, встановленому законом порядку, позивач не надала належних та достатніх доказів покращення матеріального стану платника аліментів, та спроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на дитину щомісячно.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.180 СК України, ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, що стягуються за рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 12.03.2007 року з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Роздолівка Мурованокуриловецького району Вінницької області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 613 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Складання повного рішення відкладено на строк не більше десяти днів з дня закінчення розгляду справи, у зв`язку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Повне найменування сторін, які при проголошенні рішення суд не оголошує:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі.

Суддя: О. С. Дворнін