ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/748/20
Провадження № 22-ц/4820/201/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №672/748/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року (суддя Шинкоренко С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Кремінянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городоцька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом, позивачка вказувала, що вона є спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме права на земельну частку (пай), що належало спадкодавцю, який фактично вступив в управління цим спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК УРСР після смерті ОСОБА_4 , яка будучи членом КСП ім. Г.І. Ткачука с. Кремінна Городоцького району була включено до списку громадян членів зазначеного КСП. Позивачка посилається на те, що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку із відсутністю сертифіката про право на земельну частку (пай). Згідно із відповіді відділу у Городоцькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 березня 2020 року ОСОБА_4 сертифікат про право на частку (пай) не виписувався та не видавався. ОСОБА_1 вказує, що у зв`язку із відсутністю документа, який посвідчує право на земельну частку (пай) вона позбавлена можливості реалізувати своє право на оформлення спадкових прав, а тому просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 2,46 га із земель, які перебували у колективній власності КСП ім. Г.І. Ткачука с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянтка зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що у зв`язку із смертю ОСОБА_4 права та обов`язки останньої успадковано її братом ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу у володінні спадковим майном в порядку ст. 549 ЦК Української РСР. А відповідно до відомостей із виданого КСП ім. Г.І.Ткачука с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №0016 від 11 жовтня 1995 року вбачається, що ОСОБА_4 було включено до списку громадян-членів зазначеного КСП. Оскільки спадкодавцю ОСОБА_4 не було видано сертифікат про право на земельну частку (пай), тому ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем майна ОСОБА_3 , позбавлена можливості реалізувати своє право на цю земельну частку (пай). Апелянтка також вказує, що відповідачем не спростовано факт існування права ОСОБА_4 на земельну частку (пай) у вищевказаному КСП. Крім того, апелянтка зазначає, що вона позбавлена можливості в будь-який інший спосіб оформити своє право на земельну частку (пай) розміром 2,64 га із земель колишнього КСП ім. Г.І. Ткачука с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області. Зважаючи на викладене, апелянтка просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив від учасників справи не надходив.

Учасники справи та їх представники до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

І в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення судового рішення, постановленого за відсутністю учасників справи є дата складення повного судового рішення 18 лютого 2021 року.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.01.2008 та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №12753124 ОСОБА_1 є спадкоємицею майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво складається в т.ч. з права на пайовий фонд в майні приватного підприємства ім. Г.І. Ткачука с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області в розмірі 9241 грн, посвідчене свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії ХМГР №004851, виданого головою Кремінянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області, 24 лютого 2005 року, що належало ОСОБА_4 рідній сестрі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її брат ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ (а.с. 15-16).

З довідки виконкому Кремінянської сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 20.02.2006, що наявна в Спадковій справі №906/2000, заведеної 12 серпня 2000 року Городоцькою державною нотаріальною конторою до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_3 вступив фактично в управління та розпорядження спадковим майном після смерті своєї сестри ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 59 зворот, 60 зворот).

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №0016 від 11.10.1995, що виданий КСП ім. Г.І. Ткачука с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області Кремінянською сільською радою народних депутатів Городоцького району Хмельницької області та додатку до нього прослідковується, що ОСОБА_4 було включено до списку громадян членів КСП, сільськогосподарського кооперативу або товариства (а.с. 8-9).

Як вбачається із повідомлення відділу у Городоцькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №41 від 13.03.2020 ОСОБА_4 була включена до списку членів-громадян КСП ім. Ткачука с. Кремінна і сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_4 не виписувався та не видавався (а.с.7).

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що на час видачі КСП ім. Ткачука с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області Державного акту на право колективної власності на землю 11.10.1995 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , вже не була членом КСП чи пенсіонером, яка раніше працювала в КСП і залишалась членом зазначеного підприємства, оскільки напередодні померла, а отже втратила можливість набувати будь-які майнові права у зв`язку із припиненням правоздатності.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального і процесуального права та надав відповідну правову оцінку всім фактичним обставинам справи і доказам.

Так, відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою, другою статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) в разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно статті 9 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 , будучи включеною до списку громадян членів КСП ім. Г.І. Ткачука с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області, набула право на земельну частку (пай) цього КСП, а ОСОБА_1 , будучи спадкоємицею цього майна, не може реалізувати своє право на нього на законність оскаржуваного рішення суду не впливають, виходячи із наступного.

Так, встановивши, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до видачі КСП ім. Г.І. Ткачука с. Кремінна Городоцького району Хмельницької області Державного акта на право колективної власності на землю 11.10.1995, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що спадкодавець не могла набути права на земельну частку (пай) зазначеного КСП. А включення її прізвища в Список громадян членів КСП не є підтвердженням саме набуття спадкодавцем ОСОБА_4 права на земельну частку (пай) в зазначеному КСП.

Оскільки факт внесення спадкодавця до списків громадян-членів КСП лише вказує на наміри щодо наділення цієї особи правами відносно земельної ділянки, а аналізуючи правові підстави набуття особою права на земельну частку (пай) КСП, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність можливості наділення особи цим правом після її смерті.

І такі висновки відповідають правовим висновкам, що викладені у постановах Верховного Суду від 26 листопада 2018 року по справі № 392/1660/16-ц, від 29 травня 2019 року по справі № 395/268/17, від 20 лютого 2020 року по справі № 544/1095/18, від 17 березня 2020 року по справі № 396/1683/18-ц, від 24 березня 2020 року по справі № 538/302/19-ц.

Посилання в апеляційній скарзі на правові норми, якими позивач обґрунтовує заявлену позовну вимогу не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і зводяться до власного тлумачення зазначених норм матеріального права, необхідності переоцінки доказів у справі та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду.

І судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи та відповідно до зазначеної норми процесуального права надано належну оцінку усім доказам, що були надані суду учасниками справи та їх представниками.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 19 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2021 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай