П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 757/21788/20-ц

Номер провадження 22-ц/824/3296/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Волкової С. Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання ПрАТ «Vodafone Україна» розглянути звернення ОСОБА_1 від 05 березня 2020 року в установленому законом порядку; стягнення з ПрАТ «Vodafone Україна» на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 25 000 грн. та кошти на відшкодування шкоди витрачених на подання і розгляд позовної заяви у сумі 1 022 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року (а.с. 61-63) провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити певні дії, закрито за відсутності предмета спору.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду 05 січня 2021 року ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року скасувати на направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що причиною звернення позивача до суду стало ненадання відповідачем відповіді на його звернення від 05 березня 2020 року.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не оцінив та не дослідив його доводи наведені у відповіді на відзив від 14 вересня 2020 року.

На думку скаржника, твердження відповідача про те, що 01 червня 2020 року ним було надано відповідь на заяви скаржника, обґрунтовано недопустимими доказами. Крім того, суд не вправі обмежити доступ до суду через безпідставність посилань відповідача на відсутність спору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток-повідомлень на їх електронні адреси у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Закриваючи провадження по даній справі суд першої інстанції виходив з наявності в матеріалах справи належних та допустимих доказів в розумінні статей 76-81 ЦПК України щодо відсутності предмету спору.

Колегія суддів не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 05 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «ВФ Україна» із заявою про негайне підключення мобільного зв`язку (а.с. 06, 07).

23 березня 2020 року ПрАТ «ВФ Україна» направило на електронну адресу ОСОБА_1 відповідь на заяву від 05 березня 2020 року (а.с. 57-58).

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, у позовній заяві позивач просить зобов`язати ПрАТ «Vodafone Україна» розглянути його звернення від 05 березня 2020 року в установленому законом порядку та стягнути кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 25 000 грн.

У відзиві на позовну заяву, який подано відповідачем, останній зазначає, що ним була надана відповідь на звернення позивача від 05 березня 2020 року копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 57-58), з чим категорично не погоджується позивач. З вказаного вбачається, що між сторонами дійсно виник спір,який може бути вирішено лише у судовому порядку у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

З урахуванням наведеного, суду першої інстанції необхідно надати оцінку наданим доказам та ухвалити відповідне рішення.

Згідно п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2020 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова