Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/76/21
Провадження № 2/935/302/21
У Х В А Л А

17 грудня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Янчук В.В.,

із секретарем - Кумечко С.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, без самостійних вимог: орган опіки та піклування Коростишівської міської ради в особі Виконавчого комітету Коростишівської міської ради, орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, без самостійних вимог: орган опіки та піклування Коростишівської міської ради в особі Виконавчого комітету Коростишівської міської ради, орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Позивач, 23.09.2021 подав до суду клопотання про застосування заходів процесуального примусу, передбачених ЦПК України до адвоката Кушніренка А.В., який представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 .

В обгрунтування клопотання вказав, що адвокатом Кушніренком А.В., представляючи інтереси ОСОБА_2 було багаторазово подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, не надаючи при цьому доказів поважності причин неприбуття в судове засідання, і така поведінка вказувала на зловживання ним його процесуальними правами та здійснювалась з метою безпідставного затягування розгляду справи та перешкоджанню досягненню завдань цивільного судочинства під час розгляду справи. Адвокат Кушніренко А.В. повідомляв суду інформацію, яка не відповідала дійсності щодо місця проживання ОСОБА_2 та сина. Внаслідок недобросовісної поведінки адвоката розгляд справи неодноразово було відкладено, до участі в справі у якості третьої особи було залучено орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адмінстрації, що призвело до затягування розгляду справи.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 не з`явились, до суду направили письмові заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Позивач також просив вирішити клопотання щодо зловживання процесуальними правами під час розгляду справи адвокатом Кушніренком А.В.

В підготовче засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не з`явились, до суду направили заяви, відповідно до яких просили здійснювати розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком визнають в повному обсязі, оскільки між сторонами спору більше не існує.

Представник органу опіки та піклування Коростишівської міської ради в підготовче засідання не з`явивсь, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради в підготовче засідання не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши заявлене клопотання, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до положень частин 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ЦПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 2 ст. 148 ЦПК України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд, визнаючи певні дії учасників процесу зловживанням процесуальними правами, часто зазначає, що ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на введення суду в оману, затягування розгляду справи, створення перешкод опоненту.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. Факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справі.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи.

Саме цей критерій є основним для кваліфікації дій особи як зловживання правами.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для вжиття до представника відповідача адвоката Кушніренка А.В. заходів примусу за зловживання процесуальними правами, оскільки відсутні докази того, що такі дії, здійснюються ним з метою перешкоджання судочинству та з метою затягування розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 43, 44, 143, 144, 148, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про застосування до представника відповідача адвоката Кушніренка А.В. заходів процесуального примусу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Янчук.