Справа № 159/6805/21
Провадження № 2/159/1490/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьками позивачів є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - відповідач у справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер у віці 39 років. Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із 51/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , з них: 16/100 будинковолодіння набуто на підставі договору дарування від 09.09.1994 року, 35/100 будинковолодіння набуто на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2000 року.

На момент смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 була неповнолітньою особою, а ОСОБА_2 була малолітньою особою. Як спадкоємці за законом, у встановлений законом спосіб та строк відповідач ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - батьки ОСОБА_4 , прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 у спосіб, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК Української РСР, оскільки після смерті спадкодавця фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 13.09.2006 року, рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2006 року змінено та визнано право власності за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , батьками ОСОБА_4 , на 67/1000 будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2009 року визнано за відповідачем право власності на 242/1000 ідеальної частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 право на спадщину мають п`ятеро спадкоємців, зокрема: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , а також позивачі, як діти спадкодавця, оскільки не відмовлялися від прийняття спадщини після смерті батька, а тому за ними зберігається право власності на 67/1000 будинковолодіння по АДРЕСА_1 в рівних частках після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 у віці 75 років. Внаслідок смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, зокрема на 67/1000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_7 заповіт не склала, а тому спадкування належного їй майна здійснюється за законом. У встановлений законом спосіб та строк ОСОБА_6 прийняв (67/1000:2)= 67/2000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті своєї дружини ОСОБА_7 шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивачі вказують, що вони, як внуки спадкодавця ОСОБА_7 , спадкують 67/2000 частки спадщини, яка належала б за законом їх батьку ОСОБА_4 , якби він був живими на час відкриття спадщини (кожна з позивачів спадкує 67/2000:2=67/4000).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 у віці 83 роки. Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається з 67/1000+67/2000= 201/2000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Кожна з позивачів спадкує 201/2000:2=201/4000 будинковолодіння після смерті ОСОБА_6 .

Позивачів вказують, що вони звернулися до Ковельської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті дідуся ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як спадкоємці за законом, та мали намір оформити частку житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами належним чином.

Однак, державним нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 та після смерті дідуся ОСОБА_6 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд визнати за кожним позивачем право власності на 67/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з них: 67/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 67/4000 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 201/4000 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В підготовче судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, однак представник позивачів попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилась, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , а її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 03.08.2007 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_11 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , а її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.04.2019 року ОСОБА_13 розірвала шлюб з ОСОБА_14 , зареєстрований 16.09.2013 року, та після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « ОСОБА_15 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 22.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ковелі Волинської області у віці 39 років.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві, яка складається із 51/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , з них: 16/100 будинковолодіння набуто на підставі договору дарування від 09.09.1994 року, 35/100 будинковолодіння набуто на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2000 року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону 2003 року), Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої даного закону щодо спадкування застосовуються лише до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Таким чином, до вказаних правовідносин застосовуються правила Розділу VII ЦК України в редакції Закону 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Частиною 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Як спадкоємці за законом, у встановлений законом спосіб та строк відповідач ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_4 ), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (батьки ОСОБА_4 ) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 у спосіб, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки після смерті спадкодавця фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.

Так, згідно рішення апеляційного суду Волинської області від 13.09.2006 року визнано право власності за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на 67/1000 будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2009 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 242/1000 ідеальної частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Положеннями ст. 535 ЦК України (в редакції 1963 року), передбачено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Стаття 548 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_4 право на спадщину мають п`ятеро спадкоємців, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (батьки ОСОБА_4 ), ОСОБА_3 (дружина ОСОБА_4 , відповідач по справі), та позивачі - діти спадкодавця, які не відмовлялися від прийняття спадщини після смерті батька, тому за ними слід визнати право власності на 67/1000 будинковолодіння по АДРЕСА_1 в рівних частках після смерті батька.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 704 від 06.12.2013 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: 67/1000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_7 заповіт не склала, а тому спадкування належного їй майна здійснюється за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У встановлений законом спосіб та строк ОСОБА_6 (чоловік ОСОБА_7 ) прийняв (67/1000:2)= 67/2000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті своєї дружини ОСОБА_7 шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Натомість, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як внуки спадкодавця ОСОБА_7 , спадкують 67/2000 частки спадщини, яка належала б за законом їх батьку ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 у віці 83 роки, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 27.10.2015 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 603 від 27.10.2015 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається із 67/1000+67/2000 = 201/2000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмову від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, кожен з позивачів спадкує 201/2000:2=201/4000 будинковолодіння після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

09.11.2021 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 та після смерті ОСОБА_6 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Положеннями ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачі не мають змоги оформити свої спадкові права на частку житлового будинку АДРЕСА_1 в позасудовому порядку.

З огляду на викладене, позивачі по справі є спадкоємцями за законом майна, що належало померлому ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в тому числіна частку житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому це майно належить позивачам в порядку спадкування за законом.

Таким чином в судовому засіданні доведено обставини, якими позивачі обґрунтовували позовні вимоги, а саме - право кожного позивача на 67/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Судові витрати по справі суд залишає за позивачами згідно їх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 07.04.2008 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_8 ) право власності на 67/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з них: 67/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 67/4000 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 201/4000 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 27.11.2013 року Ковельським РВ УДМС України у Волинській області, РНОКПП НОМЕР_10 ) право власності на 67/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з них: 67/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 67/4000 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 201/4000 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК