Справа № 523/2360/21
Провадження №2/523/2691/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

за участю секретаря - Дзюба Г.І.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача адвоката - Марченко К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про визначення порядку участі у вихованні та спілкування з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про визначення порядку участі у вихованні та спілкування з дитиною. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так позивач стверджує, що він з ОСОБА_3 знаходилися в фактичних шлюбних відносинах з жовтня 2009 року, 29.10.2010 року здійснили обряд вінчання, проживали спільно в квартирі батьків відповідачки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в нас народилася донька ОСОБА_4 .

Спільне життя не склалося і з 2019 року сторони не підтримують спільних стосунків. Малолітня ОСОБА_4 залишилася проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

За твердженням позивача, у нього з донькою дуже добрі стосунки, та позивач продовжує про неї піклуватися, допомагає матеріально, за проханням відповідача ще самостійно купує речі дитині.

Однак останнім часом відповідачка стала перешкоджати позивачу в спілкуванні з дитиною, від чого страждає він та дитина.

Позивач стверджує, що у нього є житло, яке можливо використовувати для проживання та навчання дитини. Він бажає спілкуватись з донькою, та відсутні причини в обмеженні його прав у прийнятті участі у вихованні та спілкуванні з донькою.

На підставі викладеного, позивач просить встановити наступний спосіб спілкування та виховання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1

-у середу забирати доньку після школи з ночівлею за адресою проживання батька, а о 08.00 год. приводити до школи,

-першу п`ятницю місяця забирати після занять у школі, з ночівлею за адресою проживання батька, та до 08.00 годин понеділка з поверненням до школи,

-третю п`ятницю місяця забирати після занять у школі, з ночівлею за адресою проживання батька, та до 08.00 годин понеділка з поверненням до школи,

-проведення спільного відпочинку на канікулах, з ночівлею за місцем проживання батька:

-на весняних канікулах - з 31 березня по 03 квітня;

-на літніх канікулах - з 15 липня по 28 вересня;

-на зимових канікулах - з 05 по 10 січня;

-на осінніх канікулах - з 27 по 31 жовтня.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що він дуже любить свою доньку, бажає приділяти її значну частину свого часу, проводити спільний відпочинок. Окрім того, донька сама бажає спілкуватись з ним, проте мати дитини постійно намагається не допускати його до дитини.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Відповідно до поданого відзиву, а також пояснень в судовому засіданні, відповідача не визнає позовні вимоги у повному обсязі, оскільки вважає, що спілкування дитини з батьком буде негативно впливати на виховання та розвиток дитини. Так позивач бачився з дитиною проте під час його спілкування виникали наступні проблеми:

-недотриманні техніки безпеки з перевезення дитини в автомобілі (на передньому сидінні та без паска безпеки), залишення дитини в автомобілі без догляду (після чого у Насті почалась істерика), спілкуванням з дитиною в підвищених тонах тощо;

-навмисної ізоляції дитини від спілкування з відповідачем, у той час коли донька перебуває з батьком, та приховуванні інформації де Настя знаходиться тощо;

-порушенням режиму дитини, особливо після вступу Насті до школи, що полягало у декларуванні дитині неважливості освіти загалом та небажанні виконувати домашні завдання зокрема, або виконанні цих завдань в умовах, що не відповідають жодним вимогам нормального для дитини середовища (наприклад, під час п`яної оргії ОСОБА_1 з друзями) тощо;

-порушенням режиму харчування дитини, оскільки зі слів Насті вона не може приймати їжу за тими місцями, де проживає ОСОБА_1 , через відсутність їжі, придатної для дитини, та чистого посуду, а тому харчування дитини зводилось до Макдональдса, піци чи суш;

-відсутністю дисципліни під час побачень, оскільки вони зводились, виключно, до розважань та подарунків, підкресленні доброти батька на противагу матері, яка окрім розваг намагається виховувати доньку працелюбною та сприяти здобуттю нею освіти тощо;

-відсутністю нормальних умов для перебування дитини, її здорового розвитку (обладнаної кімнати чи місця для навчання, відпочинку чи ігор) тощо;

-неповагою до ОСОБА_3 , приниженням її в присутності доньки, негативному налаштуванні до матері, оскільки після побачень з батьком ОСОБА_5 стає дратівлива та пригнічена, повторює образливі висловлювання, які ОСОБА_1 застосовує до відповідача, що якраз негативно впливає на психоемоційний стан Насті.

Представники органу опіки та піклування в судове засідання не з`явились, згідно поданого клопотання просили справу розглянути у їх відсутність. Окрім того, надали до суду висновок №01-05-3/301 вх. від 22.09.2021р. відповідно до якого вважали доцільним встановлення спілкування: щосереди з 17.00-год. до 19.00 год., щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год..

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні, що сторони спільно не проживають, а дитина проживає спільно із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

З пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_1 після фактичного припинення стосунків з відповідачкою періодично бачився з дитиною, але протягом нетривалого часу.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує конфліктна ситуація щодо виховання та спілкування батька з дитиною. Так за твердженням відповідачки, відповідач проводив спілкування з дитиною в підвищених тонах, порушав режим дня та режим харчування дитини, налаштував дитину проти матері, у тому числі у її присутності. Окрім того, під час перебування дитини з батьком він не інформував її про місце перебування дитини.

В судовому засіданні дійсно встановлено, що відповідачка неодноразово зверталась до поліції з питання здійснення психічного насилля щодо неї. Окрім того, постановою Овідіопольського районного суду Одеської області по справі №509/583/21 від 08.02.2021р. відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що дана ситуація виникла у зв`язку з тим, що відповідачка категорично відмовляється надавити йому можливість бачити та спілкуватись з дитиною, а всі його прохання про побачення з дитиною, відповідачка ігнорує. Саме дані обставини призвели до того, що він нервував та ображав відповідачку.

Оцінка судом доказів, які були надані сторонами.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено,що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Суд, проаналізувавши надати докази, вважає, що дійсно в справі є докази того, що позивач вчиняв дії психічного насилля щодо відповідачки.

Однак не має достатніх та допустимих доказів того, що позивач вчинив будь-які дії фізичного або психічного насилля щодо дитини. Твердження відповідачки, що спілкування батька негативного впливає на виховання та розвиток дитини, а також на її здоров`я не доведені належними доказами.

Окрім того, дії позивача пов`язані з діями самої відповідачки, яка не надавала позивачу достатнього часу для спілкування з дочкою, а також обмежувала їх спільний відпочинок.

Правові підстави ухваленого рішення.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Пунктами 2, 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Крім того, у відповідності до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною 3 ст. 157 СК України встановлено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Крім того, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 19 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

Висновки суду .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської Ради №01-05-3/301 вх. від 22.09.2021р., орган опіки вважав доцільним встановлення спілкування: щосереди з 17.00-год. до 19.00 год., щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год..

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач не надав суду інформації про його права на проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , а також доказів того, що власник даної квартири не заперечує проти проживання в ній малолітньої дочки позивача.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо способу спілкування батька з дитиною, а також щодо недоцільності встановлення можливості залишення на ночівлю дитини у батька.

На підставі викладеного, суд вважає, що є доцільним встановити наступний спосіб спілкування та виховання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1

щосереди з 17.00 до 19.00;

щосуботи з 10 до 18.00;

на день народження дитини з 10.00 год. до 15.00 год.

Суд також вважає, що необхідно зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_2 про місце знаходження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час спільного перебування, а також зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений час, згідно п. 2 рішення суду.

Судові витрати по справі складається з суми судового збору у розмірі у розмірі 908 гривень, які підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про визначення порядку участі у вихованні та спілкування з дитиною - задовольнити частково.

2. Встановити наступний спосіб спілкування та виховання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 )

щосереди з 17.00 до 19.00;

щосуботи з 10 до 18.00;

на день народження дитини з 10.00 год. до 15.00 год.

3. Зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) повідомляти ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про місце знаходження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час спільного перебування.

4. Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

не перешкоджати

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 )

у спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений час, згідно п. 2 рішення суду.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

на користь

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 )

судовий збір у розмірі у розмірі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Копію повного тексту рішення сторони мають можливість отримати у десятиденний строк з дати проголошення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 20.12.2021