ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Чернівці

справа № 724/1649/13-ц

провадження 822/1183/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Владичана А.І. Лисака І.Н.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2021 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано наступним. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н від 25.11.2008 року. ОСОБА_1 25.11.2008 року отримав кредит у розмірі 650,00 євро у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,6 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувалися ст. 634 ЦК України згідно до цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановленні однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням зобов`язань відповідача за кредитним договором станом на 31.05.2013 року відповідач має заборгованість 2156,61 євро, яка складається з наступного: 572,74 євро заборгованість за кредитом; 636,93 євро заборгованість по процентам за користування кредитом; 788,22 євро заборгованість по комісії за користування кредитом; 48,33 євро штраф (фіксована частка); 100,39 євро (процентна складова).

Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.11.2008 року у розмірі 2156,61 євро, що за курсом 10,35грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.05.2013 року складає 22 312,60 грн. та судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2021 року в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в апеляційній скарзі просить скасувати рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в апеляційній скарзі в зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

Суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення, жодного належного доказу відповідача не навів та посилання на нього (них) не зробив, що також підтверджує відсутність належних доказів відповідача у справі.

Крім цього, в заяві ОСОБА_1 не заперечує, що дійсно 25.11.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ним був укладений кредитний договір, згідно якого він отримав кредит в розмірі 650 євро у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,6% на рік суми залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання, не перевірив заяву відповідача, виписки по рахунках, фотографії та правильність розрахунку позивача, допустив однобічно та неповному судового розгляду, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду першої інстанції.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що аргументи АТ КБ «ПриватБанк», викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що Хотинським районним судом Чернівецької області 29 серпня 2013 року розглянуто справу № 724/1649/13-ц за позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та вирішено: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 22312 (двадцять дві тисячі триста дванадцять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у цивільній справі № 724/1649/13-ц було задоволено, заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 29.08.2013 року у справі № 724/1649/13-ц скасовано та призначено розгляд справи за правилами загального провадження.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н від 25.11.2008 року. ОСОБА_1 25.11.2008 року отримав кредит у розмірі 650,00 євро у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,6 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому зазначено, що на виконанні перебуває постанова від 09.09.2020 року ВП № 62446773 Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про звернення стягнення на пенсію в сумі 25006,70 грн., зокрема заборгованість по кредитному договору на користь АТ КБ «Приватбанк» в сумі 22 542,00 грн. Вказується, що з жовтня 2020 року відрахування проводиться в розмірі 20% пенсії щомісячно.

Згідно до довідки виданої АТ КБ «Приватбанк» від 26.07.2021 року № 1689032-ВБ в якій зазначено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір від 25.11.2008 року № б/н за яким було надано кредитну картку № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт.

Відповідно до банківської ліцензії виданої Національним банком України від 05 жовтня 2011 року № 22 ПАТ КБ «Приватбанк» має право надавати банківські послуги визначених ч.3 ст. 47 ЗУ «Про банк і банківську діяльність».

Згідно до встановленого офіційного курсу іноземних валют Національним банком України від 31.05.2013 року курс EUR становив 100 Євро - 1031,61 грн.

Встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 25.11.2008 року № б/н укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 станом на 31.05.2013 року заборгованість за кредитом становить 582,74 євро; заборгованість по процентам 636,93 євро; несплачені проценти на прострочену заборгованість 636,93 євро; в тому чисті 7 євро нарахованої комісії; прострочена комісія 781,22 євро; заборгованість по судовим штрафам 148,10 євро та разом сума заборгованості становить 2155,99 євро.

Крім того відповідно до заяви підписаної ОСОБА_1 від 25.11.2008 року, згідно якої було встановлено суму кредитного ліміту 650,00 євро, з базовою процентною ставкою 21,6 % , строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості щомісячний в розмірі 7% від суми заборгованості, погашення заборгованості по кредитному ліміту відбувається шляхом внесення коштів на карту.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

На підставі частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору ж умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень статей 1048-1052ЦКУкраїни істотними умовами є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Частиною 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) умови дострокового розірвання договору; 7) інші умови, визначені законодавством.

На підставі ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Частиною 2 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 підписано заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «ПриватБанк» від 25 листопада 2008 року.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

До вказаних правовідносин слід застосовувати правила частини першої статті 634 ЦК Україниза змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин ( 25 листопада 2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (червень 2013 року).

Не можна погодитися з доводами Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про досягнення між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» до ОСОБА_1 згоди про розмір відповідальності боржника у вигляді пені й штрафів.

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилалося на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

Надані Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» Умови та

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Разом із тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі - 582 Євро 74 центів, відповідно до розрахунку заборгованості, що міститься в матеріалах справи.

Щодо позовної вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, слід зазначити наступне.

На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до заяви (кредитного договору) ОСОБА_1 від 25 листопада 2008 року, останній отримав кредит у розмірі 650 Євро у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21,6 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

З огляду на викладене право Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» нараховувати проценти за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 25 листопада 2008 року припинилося зі спливом строку дії картки.

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку за номером: НОМЕР_1 із строком дії до листопада 2010 року.

У матеріалах справи відсутні докази щодо продовження строку дії кредитного договору між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 від 25 липня 2008 року після закінчення його дії.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 25 листопада 2008 року встановлено неналежне виконання зобов`язння із здійснення обов`язкового щомісячного платежу, тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» проценти які нараховані до 30 листопада 2010 року.

Таким чином, відповідно до заявлених позовних вимог, за період з січня 2009 року по 30 листопада 2011 року складає 318 Євро 75центів, й саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом 08.07.2013 року, тобто після спливу позовної давності, оскільки початок строку позовної давності почався з першого прострочення заборгованості з 04.01.2009 року відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 25.11.2008 року № б/н. Тому у позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовив.

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про застосування до спірних правовідносин позовної давності. Оскільки, як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 надався кредитний ліміт строком до останнього дня листопада 2010 року (строк дії картки). Банк звернувся до суду із позовом у червні 2013 року а тому строк позовної давності не пропущено.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Згідно з вимогами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги в результаті апеляційного перегляду задоволені частково на загальну суму 901 Євро 49 центів, що становить 41,80 % від суми заявлених вимог(901,49*100/2156,61).

За подання до суду позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» сплатило 229 гривень 40 коп.

За подання до суду апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» - 344 гривні 10 коп.

З урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем на користь позивача підлягає судовий збір: за подання до суду позовної заяви в розмірі 95 гривень 89 копійок (229,4*41,8/100), за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 143 гривні 83 копійки (344,10*41,8/100).

Отже, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 95 гривень 89 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 143 гривні 83 копійки в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Хотинського району Чернівецької області на 05 жовтня 2021 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 901 Євро 49 центів, яка складається із: 582 Євро 74 центів - заборгованість за тілом кредиту; 318 Євро 75 центів заборгованість за відсотками.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 239,72грн. судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак