Справа №173/1496/21
Провадження №2/173/775/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовський Сергій Іванович., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

09.08.2021 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовський С.І.

07.09.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

08.09.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 16.11.2021 року .

16.11.2021 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 09.12.2021 року

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, в тому числі і на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить їй та її покійному сину в рівних частках.

Вона, як мати померлого, є спадкоємицею першої черги після смерті сина. У ОСОБА_3 , є рідний син - ОСОБА_2 , який також є спадкоємцем першої черги. На скільки їй відомо він своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтва про право на спадщину ще не отримав.

Для отримання спадщини, вона звернулась до приватного нотаріуса Верхньодніпровського нотаріального округу Тітовського С.І., з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та надала всі необхідні для цього документи. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовського С.І., від 18.06.2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явилась. Подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. В підготовчому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримувала за підставами, викладеними в позовній заяві, та пояснювала, що пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини так як хворіла. Просила їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з хворобою, проте доказів поважності причини неявки в судове засідання (хвороби) не подав. Тому суд вважає неявку відповідача в судове засідання не поважною. Відзив на позовну заяву, письмові заперечення відповідач не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовський С.І., в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки, ОСОБА_3 , що підтверджується копіє свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження.

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі і на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

18.06.2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовського С.І., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Тітовського С.І., від 18.06.2021 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд.

За нормами ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки на період закінчення строку для подачі заяви про прийняття спадщини хворіла та перебувала на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8463/1472 терапевтичного відділення КНП КМР «МЛ №7» вбачається, що ОСОБА_1 , в період з 29.12.2020 року по 11.01.2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: COVID-19. Лівобічна пневмонія. Також з даної медичної виписки вбачається, що ОСОБА_4 , переведена на стаціонарне лікування з іншого медичного закладу, де знаходилась на лікуванні з 20.12.2020 року по 29.12.2029 року. Таким чином судом встановлено, що в грудні 2020 року, тобто на час закінчення строку на прийняття спадщини позивачка хворіла та мала підтверджений діагноз COVID-19. Точний час початку захворювання з`ясувати немає можливості оскільки із наданої суду медичної документації позивачка переводилась з одного медичного закладу в інший. Крім того позивачка є людиною похилого віку, проживає в іншій місцевості, що також на думку суду обмежувало позивачку с своєчасно подати заяву про прийняття спадщини і розцінюється судом, я к поважні причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Таким чином з наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивач пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що на час закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини, хворіла, перебувала в тому числі і на стаціонарному лікуванні.

Таким чином суд вважає, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. І дана причина була об`єктивною та непереборною.

Відповідно до спадкової справи, № 50/2021, відкритої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини 11.05.2021 року звертався відповідач, ОСОБА_2 який в поданій заяві не повідомив про наявність інших спадкоємців.

Крім того, з часу закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до часу звернення позивачки до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, пройшов незначний проміжок часу.

Відповідно до правової позиції ВС/КЦС, викладеній у справі № 681/203/17 від 17.10.2018 року зазначається, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про визначення додаткового строку про прийняття спадщини є підставою для задоволення позовних вимог.

З матеріалів спадкової справи № 50/2021 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , звернулися лише позивач та відповідач, які є спадкоємцями першої черги.

Оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, належними та такими, що підтверджують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, оскілки відповідачем на спростування доводів позивача та наданих ним доказів не надав жодного доказу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачці тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача.

На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 293 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Тітовський Сергій Іванович., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , додатковий строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина, ОСОБА_3 , тривалістю в три місяці з часу набрання чинності рішенням суду.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 09.12.2021 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР : 20.12.2021 року

Дата набрання законної сили: 11.01.2022 року