Справа № 445/268/21
Провадження № 2-п/445/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді Сивака В.М.,

з участю секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 29.04.2021року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

в с т а н о в и в:

заочним рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 29.04.2021 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задоволено.

Відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про час та місце судового засідання повідомлена не була, також суд невірно оцінив наявні докази і відповідно дійшов до неправильного висновку про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні відповідач заяву про перегляд заочного рішення підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання з`явився, проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечив.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в заяві не зазначені докази, на які б посилався відповідач як на підставу перегляду заочного рішення суду. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, як було передбачено діючим цивільно - процесуальним законодавством станом на день розгляду справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що зазначену цивільну справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, при цьому судом вживалися заходи щодо належного його повідомлення про день, час і місце судових засідань.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Крім того, слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом ст.ст. 5, 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

Отже головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини не з`явлення відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Однак, в матеріалах справи містяться дані про неодноразові численні направлення повісток про виклик до суду відповідача та направлення копії інших процесуальних документів, які повернуті до суду через неотримання, а також в заяві відсутні посилання на докази, в розумінні ст. 76 ЦПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.. 260, 261, 287 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Золочівського районного суду Львівської області від 29.04.2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М.Сивак