ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМГІДРОТЕХБУД»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 тавідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГІДРОТЕХБУД» на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2021року, яке ухвалено суддею Лиходєдовим А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 17 вересня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ :

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» (далі ТОВ «Промгідротехбуд» )про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у період з 21.02.2013 р. по 11.02.2020 р. працювала машиністом електромостових кранів пульпонасосної дільниці, з правом пільгового пенсійного забезпечення по списку № 2. на ТОВ «Промгідротехбуд» . 23.06.2020 р. Український науково-дослідний інститут промислової медицини, встановив їй професійне захворювання: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим вестибулопатією та гіпертонічною хворобою 2 стадії 2 ступеня, гіпертензивне серце, СН о стадії, ризик 2, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з радикулопатією попереково-крижовою на фоні антеспондилолістезу тіла, протрузії між хребцевих дисків, та шийною на фоні ретроспондилолістезу, множинних протрузій дисків, та шийною з вираженими статико-динамічними порушеннями, двобічним плечолопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів. Висновком МСЕК від 01.10.2020 р., позивачу було встановлено безстроково - 60% втрати професійної працездатності по вібраційній хворобі та 3-ю групу інвалідності.

Вважає, що у зв`язку з отриманим професійним захворюванням їй спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідача та підлягає відшкодуванню ним, а тому просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з відповідача у розмірі 180 000 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд», на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, пов`язаного з виконанням трудових обов`язків, у розмірі 12000 гривень без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» на користь держави судовий збір в розмірі 1200 гривень.

У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду в частині визначеного розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача, збільшивши її розмір до заявленого нею у позові, оскільки він значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача та принципу розумності, виваженості і справедливості.

У зв`язку з вказаним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, в неї постійно виникають труднощі у зв`язку з загальною слабкістю та втомою.

Судом не взято до уваги захворювання встановлені Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 60%, рекомендації ЛЕК щодо оздоровлення у санаторії профілакторії неврологічного профілю.

В апеляційній скарзі ТОВ Промгідротехбуд» посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що судом залишено поза увагою роз`яснення викладені в п. 3 Пленуму ВС України у Постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди». Зокрема, зазначає, що підприємство не порушувало технологію виробництва, а тому протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку настанням шкоди не вчиняло, а тому не може нести відповідальність за ушкодження здоров`я позивача. Крім того, позивач свідомо обрав місце роботи зі шкідливими умовами праці і тривалість його роботи в таких умовах залежала виключно від особистих волевиявлень. На думку представника відповідача, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим.

Крім того, скаржник зазаначає, що позивач раніше вже звертався до суду з вимогами до ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, та рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу на користь позивача стягнуто 145 000грн.

Судом надано перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог та як наслідок покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, з урахуванням наданого відзиву, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача ТОВ «Промгідротехбуд» підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з трудової книжки позивача, що ОСОБА_1 у період з 21.02.2013 р. по 11.02.2020 р. працювала на підприємстві відповідача машиністом електромостових кранів пульпонасосної дільниці. 11.02.2020 року позивач звільнилась за власним бажанням. (а.с.8-10).

Відповідно до п. 14 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, від 28.07.2020 р. позивачу встановлено діагноз: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом, ускладненим вестибулопатією та гіпертонічною хворобою 2 стадії 2 ступеню, гіпертензивне серце, СН о стаді 0 стадії, ризик 2, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, у поєднанні з радикулопатією попереково-крижовою на фоні антеспондилолістезу тіла, протрузії міжхребцевих дисків, та шийною на фоні ретроспондилолістезу, множинних протрузій дисків, та шийною з вираженими статико-динамічними порушеннями, двобічним плечолопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (а.с.12-13).

В п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання зазначено, що працюючи машиністом крану, ОСОБА_1 підпадала під шкідливу дію вібрації, показники якої перевищували нормативні значення, в тому числі під час роботи в ПрАТ «Північний ГЗК».

Згідно п. 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, від 28.07.2020 р., причиною виникнення професійних захворювань позивача є: - еквівалентний рівень загальної вібрації на робочому місці машиніста крана перевищував допустимий рівень на 2 дБ і складає 61 дБ і відноситься до 3 класу 1 ст..

Відповідно до п. 20 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання вказано, що враховуючи роботу ОСОБА_1 в умовах впливу шкідливих факторів та на різних підприємствах 31 рік 5 місяців й неодноразову зміну керівництва структурних підрозділів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за профілактику виникнення професійного захворювання, встановити неможливо.

Висновком МСЕК від 01.10.2020 року позивачу первинно встановлено 60 % втрати професійної працездатності по вібраційній хворобі та третю групу інвалідності з 21.09.2020 року безстроково.

У зв`язку із професійним захворюванням позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, що підтверджується виписним епікризом (а.с.15-17).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивачки моральну шкоду у зв`язку з отриманим нею на виробництві професійним захворюванням.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно п. 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, від 28.07.2020 р., причиною виникнення професійних захворювань позивача є: - еквівалентний рівень загальної вібрації на робочому місці машиніста крана перевищував допустимий рівень на 2 дБ і складає 61 дБ і відноситься до 3 класу 1 ст..

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивачки, яке завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникло також з вини ТОВ «Промгідротехбуд», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів.

Спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача щодо недоведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманими ним професійними захворюваннями встановлений в судовому засіданні.

У результаті професійного захворювання позивачка позбавлена нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що професійні захворювання обмежують його життєву активність і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Посилання представника відповідача ТОВ «Промгідротехбуд», в апеляційній скарзі на те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконувала роботу в шкідливих умовах праці, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки здійснення відповідачем заходів для забезпечення працівникам безпечних умов праці, які не усунули впливу негативних факторів, не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди за умови доведеності такої шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції надано перевагу лише аргументам та доводам, які викладені в заяві позивача, колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, взяв до уваги пояснення та відзив відповідача на позовну заяву разом з письмовими додатками.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачка зверталась до суду з аналогічним позовом до ПрАТ «Північний ГЗК», колегія суддів не бере до уваги з огляду на те, що стягуючи з ПрАТ «Північний ГЗК» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 145 000,00 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, суд першої інстанції враховував ступень втрати професійної працездатності у розмірі 60%, який встановлений безстроково висновком МСЕК 01.10.2020 року, та стаж роботи позивача на підприємстві відповідача.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду, доводи апеляційної скарги відповідача, що основну частину своєї трудової діяльності в шкідливих умовах, позивач провів на ПрАТ «Північний ГЗК»,, а отже професійну працездатність вона втратила перебуваючи у трудових відносинах з зазначеним підприємством, оскільки відповідно до п. 17 Акту розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 , працюючи на посаді машиніста крана підпадала під шкідливу дію вібрації, показники якої перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця як на ПрАТ «Північний ГЗК» та і на ТОВ «Промгідротехбуд».

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги позивача, що визначений судом першої інстанції розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, визначено без урахування роз`яснень викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивачки, характер отриманого нею професійного захворювання, тривалість роботи на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів 6 років 11 місяців 22 дні, відсоток втрати професійної працездатності в розмірі 60%, відчуття позивачем постійного болю у попереково-крижовому відділах хребта, який посилюється навіть при незначному фізичному навантаженні: рухи, нахили, оберти, тривала хода, тривале знаходження в одній позі. Вона відчуває оніміння та зниження чутливості у кінцівках, судоми у пальцях кистей та гомілкових м`язах, обмеження рухів у колінних, плечових та ліктьових суглобах, частий головний біль, запаморочення, шум у голові, загальну слабкість та підвищену втомлюваність. Самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни в її житті є незворотними, що завдає позивачу душевного болю та страждань, вважає що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди слід змінити та збільшити з 120 000 грн. до 180 000 грн., що відповідно положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з чим, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» на користь держави та збільшує цей розмірі з 1200 грн. до 1800 грн., тобто до одного відсотка від стягнутого розміру моральної шкоди.

Крім того, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» на користь держави, підлягає стягненню судовий збір 2700 грн. за подання позивачем апеляційної скарги (1800 грн. х 150%).

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГІДРОТЕХБУД» залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року змінити, збільшивши розмір моральної шкоди, стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» на користь ОСОБА_1 з 120 000 грн. до 180 000 ( сто вісімдесят тисяч) гривень.

Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2021 року змінити, збільшивши розмір стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» на користь держави судового збору з 1200 грн. до 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгідротехбуд» за подання апеляційної скарги позивача на користь держави судовий збір у розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2021 року.

Головуючий:

Судді: