Справа № 683/426/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м.Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Бадаєвої Н.О., Свідерської К.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Вознюка С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Блок Майстер Україна», третя особа яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання цивільно-правової угоди недійсною, встановлення факту перебування у трудових відносинах,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна», третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління Держпраці у Хмельницькій області про визнання недійсною цивільно-правової угоди від 13.03.2017 року, укладеної між товариством з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» та ОСОБА_2 , встановлення факту перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» з 13.03.2017 року до 24.03.2017 року включно.

В обґрунтування заявленого позову посилавсь на те, що з 13 березня 2017 року він був прийнятий на роботу в ТОВ «Блок Майстер Україна» на посаду слюсаря-збиральника металоконструкцій. Того ж дня, приступаючи до роботи, його було ознайомлено із правилами внутрішнього трудового розпорядку, зокрема доведено до відома, що робочий день розпочинався як в нього, так і в інших слюсарів-збиральників металоконструкцій з 8 год. 00 хв. та тривав до 16 год. 30 хв. з перервою для відпочинку і харчування з 12 год. 00 хв. до 12 год. 30 хв. Його було попереджено про суворе дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку та виконання роботи у визначений ними час. Окрім того, йому було проведено вступний та первинний інструктажі з питань охорони праці, про що було зроблено відповідні записи в журналах реєстрації проведення інструктажів. Також підприємство забезпечило його засобами індивідуального захисту та засобами для ведення технологічного процесу по збиранню металоконструкцій. Щоденно перед початком роботи майстер йому та іншим працівникам видавав наряд на виконання робіт, протягом дня керував роботами та контролював їх виконання. Всі роботи виконувалися відповідно до технічної документації (креслення КМД, маршрутні технологічні карти) та технологічного процесу підприємства. Для виготовлення ферм з металоконструкцій на підприємстві були задіяні всі виробничі дільниці, а саме: дільниця обробки, збирально-зварювальна та дільниця очищення і фарбування. Роботи виконуються під керівництвом та контролем посадових осіб підприємства.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Кравчук В.М. підтримали позов, просили його задовольнити з вищезазначених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позовних вимог за безпідставністю, вважаючи, що сторони не перебували в трудових відносинах, а виконувана ОСОБА_2 робота здійснювалася на підставі укладеної цивільно-правової угоди від 13.03.2017 р., а також, просив застосувати строки позовної давності.

Представник третьої особи Управління Держпраці у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, проте направив до суду письмові пояснення, якими підтримав позов та просив справу розглянути за його відсутності.

Заслухавши сторони, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» зареєстровано 28 лютого 2018 року і місцезнаходження товариства: 03680, м.Київ, Голосіївський район, вул.Червоноармійська,72, літера А, групи приміщень №177.

Виробничі потужності підприємства знаходяться за адресою: Хмельницька область, м.Старокостянтинів, вул.І.Франка,20 і видом діяльності підприємства за КВЕД-2010 є виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій - 25.11, клас професійного ризику 66.

Із змісту дослідженої в судовому засіданні цивільно-правової угоди №21 від 13 березня 2017 року, укладеної між директором товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» ОСОБА_4 та виконавцем ОСОБА_2 , замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи по збиранню металевих конструкцій, а саме: збирання «ферми» по складу Д2, креслення №38, замовлення №03/17. Робота має відповідати вимогам державних стандартів та вимогам, які висуваються до даного виду робіт. Координація процесу виконання роботи покладається на уповноваженого представника замовника в особі начальника цеху (керівника відділу). Координація полягає в організації процесу робіт, контролю за ходом виконання та якості. Термін дії угоди з 13 березня 2017 року до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як вбачається із контрольного листа проходження інструктажів з охорони праці ОСОБА_2 , який прийнятий на роботу слюсарем із збирання металоконструкцій, проведено вступний інструктаж з охорони праці. Про умови праці та про наявність на робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, можливі наслідки їх впливу на здоров`я та про права працівника на пільги та компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства, колективного договору та результатів атестації робочого місця за умовами праці ОСОБА_2 ознайомлений. Йому також проведено первинний інструктаж з охорони праці на робочому місці та допущено до самостійної роботи. Зазначений контрольний лист підписано ОСОБА_2 та відповідними посадовими особами, які проводили інструктажі з охорони праці.

Згідно копії Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці зварювально-складальної дільниці цеху №2, за порядковим №5 від 13.03.2017р. міститься запис про проведення ОСОБА_2 первинного інструктажу з охорони праці, який був проведений ОСОБА_5 .

Згідно з копією журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, наявний запис за порядковим №964 від 13.03.2017р. про проведення слюсарю із збирання металоконструкцій цеху №2 ОСОБА_2 вступного інструктажу з охорони праці, який був проведений ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що виконуючи роботи із збирання металокострукцій, 24 березня 2017 року із ОСОБА_2 у виробничому приміщенні ТОВ «Блок Майстер Україна» в м.Старокостянтинів стався нещасний випадок.

Так, цього дня близько 10 год. при слідуванні на зварювальну дільницю ОСОБА_2 проходив між верстатом Н-10-160 для правки металоконструкцій та роликовим транспортером. У цей час верстат включили для роботи і його ліву ногу притиснуло до роликового транспортера. Внаслідок цього він отримав травму у вигляді відкритого перелому в/з діафіза лівого стегна.

За результатами роботи спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку було складено Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 12 травня 2017 року та Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1 від 12 травня 2017 року.

Відповідно до змісту Акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 12 травня 2017 року нещасний випадок із слюсарем збирання металевих конструкцій ТОВ «Блок Майстер Україна» ОСОБА_2 стався в зварювально-збиральній дільниці цеху №2 біля верстата Н-10-160 і роликового транспортера, під час доставки потерпілим деталі на іншу дільницю для зварювання ферми. Місце події не збережено.

Директор ТОВ «Блок Майстер Україна» ОСОБА_4 для виконання робіт з виготовлення ферм з металоконструкцій для ТОВ «М.В. Карго» (договір від 26.01.2017 р.) уклав з працівниками ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та іншими цивільно-правові угоди №21 від 13.03.2017 р. та №19 від 06.03.2017 р. Виконувані роботи за цивільно-правовими угодами за змістом обов`язків відповідали професіям слюсаря-збиральника металоконструкцій та електрозварювальника. При цьому, як письмово пояснюють майстер ОСОБА_8 та начальник ВТК ОСОБА_5 , зазначені працівники проходили вступний та первинний інструктажі з питань охорони праці, про що зроблено відповідні записи в журналах реєстрації проведення інструктажів. Підприємство забезпечило працівників засобами індивідуального захисту, засобами для ведення технологічного процесу по збиранню металоконструкцій. Що стосується організації процесу роботи, виходячи із письмових пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , працівники працювали у відповідності до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства. Щоденно на п`ятихвилинці майстер ОСОБА_8 видавав їм наряд на виконання робіт, протягом дня керував роботами та контролював їх виконання. Роботи виконувалися відповідно до технічної документації (креслення КМД, маршрутні-технологічні карти) та технологічного процесу підприємства. Для виготовлення ферм з металоконструкцій на підприємстві задіяні всі виробничі дільниці, а саме: дільниця обробки, збирально-зварювальна та дільниця очищення і фарбування. Роботи виконуються під керівництвом та контролем посадових осіб підприємства.

У цьому проявляються ознаки трудового договору, оскільки робочий процес є керованим. Згідно з Цивільним кодексом України угода цивільно-правового характеру передбачає самостійне виконання працівником обумовленої роботи без втручання замовника.

За даним фактом комісією під час розгляду матеріалів, які були зібрані в ході спеціального розслідування, та пояснень свідків зроблено висновок, що робочий процес під час виконання робіт по виготовленню ферм з металоконструкцій на підприємстві, в якому був задіяний ОСОБА_2 по цивільно-правовій угоді, є керованим, що свідчить про наявність ознак трудового договору і суперечить умовам угоди, передбаченої Цивільним кодексом України. Згідно з Цивільним кодексом України угода цивільно-правового характеру передбачає самостійне виконання працівником обумовленої роботи без втручання замовника.

Комісія дійшла висновку, що даний нещасний випадок із слюсарем збиральником металоконструкцій ОСОБА_2 відповідно до вимог п.15 ч.1, ч.2, «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, визнано таким, що пов`язаний з виробництвом і на нього складається акт за формою Н-1.

Член комісії страховий експерт з охорони праці ВВД ФССНВ у Старокостянтинівському районі ОСОБА_9 виклав окрему думку, яка є невід`ємною частиною акту форми Н-5. Окрему думку не підтримали члени комісії, про що складено протокол від 12.05.2017 року.

Після закінчення періоду тимчасової непрацездатності роботодавцю скласти повідомлення про наслідки нещасного випадку за формою Н-2 (далі повідомлення за формою Н-2) згідно з додатком 8 і надіслати його в 10-денний строк організаціям і особам, яким надсилалися акти за формою Н-5 і Н-1, а у разі смерті потерпілого внаслідок раніше отриманих травм або інших ушкоджень терміново подає письмове повідомлення про нещасний випадок згідно з додатком 2 установам, організаціям, яким надсилалися акти за формою Н-5 і Н-1.

Повідомлення за формою Н-2 обов`язково додається до акта за формою Н-1 і зберігається разом з ним відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Відповідальність за даний випадок несуть: в.о. начальника цеху №2 ТОВ «Блок Майстер Україна» ОСОБА_8 який експлуатував верстат правки грибовидності зварних блоків Н 10-160 інвентарний номер 1063574 без захисних огороджень, без встановлення відповідних попереджуючих знаків, що дало можливість потрапити працівнику у зону роботи верстата та дотику до оброблювального матеріалу, що є порушенням п.2.1.5. ГОСТ 12.2.003-91 «ССБТ. Оборудование производственное. Общие требования безопасности»; директор ТОВ «Блок Майстер Україна» ОСОБА_4 який не забезпечив функціонування системи управління охороною праці, а саме: не забезпечив здійснення контроль за додержанням працівниками технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці, що є порушенням ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Вини ОСОБА_2 у настанні нещасного випадку комісія не вбачає, оскільки цивільно-правовою угодою, укладеною з ним, не визначено його обов`язків щодо дотримання вимог безпеки під час пересування по виробничих приміщеннях. Окрім зазначеного, потерпілому не було вручено під розписку інструкції з охорони праці для слюсаря із збирання металевих конструкцій, не доведено безпечних маршрутів пересування по виробничих приміщеннях.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Визначення цивільно-правового договору передбачено ст.626 ЦК України, відповідно до якої - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою ст.901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За цивільно-правовим договором відносини регламентуються не трудовим законодавством, а виключно цивільним.

Аналіз вищезазначених норм закону дозволяє дійти висновку, що головна відмінність договорів полягає у предметі.

У цивільно-правовому договорі роботодавця цікавить результат, отриманий внаслідок проведених робіт. Предметом трудових договорів є сам процес трудової діяльності працівника (посадові обов`язки, початок та закінчення робочого дня, тривалість перерви, надання щорічної відпустки тощо).

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 541/459/17 (провадження № 14-370цс18).

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власні або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі - Порядок).

Дія цього Порядку відповідно до пункту 2 поширюється на: власників підприємств або уповноважені ними органи; працівників, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично допущені до роботи роботодавцем; фізичних осіб - підприємців; членів фермерського господарства, членів особистого селянського господарства, осіб, які працюють за договором, укладеним відповідно до законодавства.

Згідно з п.38 Порядку факт перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо відповідні документи не оформлені роботодавцем, але потерпілий фактично допущений до роботи, підтверджується в установленому порядку Державною службою з питань праці на запит голови спеціальної комісії або у судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової діяльності. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї чи кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання стороною певного визначеного обсягу робіт.

Згідно з Типовим положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці працівники під час прийняття на роботу та періодично повинні проходити на підприємстві інструктажі з питань охорони праці, надання домедичної допомоги потерпілим від нещасних випадків, а також з правил поведінки та дій при виникненні аварійних ситуацій, пожежі і стихійних лих (п. 6.1).

Запис про проведення вступного інструктажу для осіб, які приймаються на роботу відповідно до наказу (розпорядження) роботодавця, робиться в журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, який зберігається службою охорони праці або працівником, що відповідає за проведення вступного інструктажу, а також у наказі про прийняття на роботу.

Наведене свідчить про факт прийняття на роботу працівника, виконання ним своїх функцій в процесі, організованому відповідачем, інформування під підпис про умови праці та наявність на робочому місці, де він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів і можливі їх наслідки впливу на здоров`я.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Правочин вважається таким, що укладений в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (ч.2 ст.207 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1 ст.203 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Положеннями ч.ч.2,5 ст.203 ЦК України встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За таких обставин цивільно-правову угоду №21 від 13 березня 2017 року, укладену між директором товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» Тимошенком В.В. та ОСОБА_2 слід визнати недійсною.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року (із внесеними змінами) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Враховуючи вищевикладене, відносини між позивачем та відповідачем підпадають під ознаки, притаманні саме трудовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, що свідчить про порушення відповідачем вимог чинного трудового законодавства.

Частиною 1 статті 3 КЗпП України встановлено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1 ст.21 КЗпП України).

В силу ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу.

За змістом указаних норм матеріального права трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. При цьому працівник підпорядковується внутрішньому трудовому розпорядкові. У свою чергу власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати належні умови праці.

Разом з тим, суд не приймає до уваги показання працівників товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» - свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , які вказали, що ОСОБА_2 працював на підприємстві за цивільно-правовою угодою; свідка ОСОБА_11 , яка вказала, що приносила ОСОБА_2 додому грошові кошти за виконану роботу, оскільки такі показання свідків повністю спростовані вищенаведеними доказами, дослідженими в суді.

З урахуванням вищевказаного суд вважає доведеним факт наявності трудових відносин між сторонами на заявлених посаді та періоді, а оскільки відповідач відмовляється їх визнавати та оформляти, позовні вимоги про встановлення факту перебування в трудових відносинах підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати цивільно-правову угоду, укладену 13 березня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» та ОСОБА_2 недійсною та встановити факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» з 13 березня 2017 року по 24 березня 2017 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» на користь держави 768,4 грн. судових витрат.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна», , адреса: 03680 м.Київ Голосіївський район вул.Червоноармійська,72 А групи приміщень №177.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне рішення суду складене 15 лютого 2021 року.

Суддя