Постанова

Іменем України

14 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 939/936/20

провадження № 61-14591св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Орізон»,

особа, яка подавала апеляційну скаргу - акціонерне товариство «Універсал Банк»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року в складі колегії суддів:Немировської О. В., Махлай Л. Д., Ящук Т. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Орізон» (далі - ТОВ «Орізон») про стягнення боргу за договором позики.

Позов мотивований тим, що 10 січня 2012 року ОСОБА_1 та ТОВ «Орізон» укладено договір позики, за умовами якого він позичив даному товариству 60 000 дол. США. Відповідно до пункту 2 договору, позику відповідач мав повернути не пізніше 15 січня 2013 року, проте до цього часу гроші взяті у борг так і не повернув. Пунктом 3 договору позики передбачено, що у випадку невиконання зобов`язання до договором позичальник, крім суми боргу зобов`язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 25% від неповерненої частини боргу. Отже на даний час сума боргу відповідача з урахуванням штрафу становить: 60 000 дол. США (позичені кошти) + 15 000 дол. США (штраф від позиченої суми) = 75 000 дол. США, що в еквіваленті на гривні на момент подання позову (офіційний курс НБУ 26,63) становить 75 000 х 26,63 = 1 997 250 грн. борг відповідачем не повернутий

ОСОБА_1 просив:

стягнути з ТОВ «Орізон» на його користь 1 997 250 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бородянського районного суду Київської області в складі судді: Унятицького Д. Є. від 09 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Орізон» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 1 997 250 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 10 січня 2012 року ОСОБА_1 позичив Товариству з обмеженою відповідальністю грошові кошти в сумі 60 000 доларів США, які позичальник зобов`язався повернути не пізніше 15 січня 2013 року, що підтверджується копією договору позики (а. с. 3) З копії листа директора ТОВ «Орізон» Алексєєвої К.А. від 12 лютого 2020 року вбачається, що повернути позику товариство не в змозі (а.с.4). Оскільки позивач позов підтримав, відповідач позов визнав, то суд вважав за необхідне позов задовольнити.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

18 лютого 2021 року АТ «Універсал Банк», яке не було учасником справи, звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року порушено права банку.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково, рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року скасовано.

Матеріали справи № 939/936/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Орізон» про стягнення заборгованості за договором позики передано до господарського суду м. Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/15194/20 про банкрутство ТОВ «Орізон».

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що у травні 2020 року позивач звернувся до ТОВ «Орізон» з цим позовом про стягнення заборгованості. 09 листопада 2020 року Господарським судом м. Києва відкрито провадження у справі № 910/15194/20 про банкрутство ТОВ «Орізон», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном товариства. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи. Захист прав таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства. Відповідні висновки щодо юрисдикції справ з позовними вимогами до боржника-банкрута викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Апеляційний суд вказав, що позов ОСОБА_1 до ТОВ «Орізон», щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. З урахуванням зазначених вимог цивільного процесуального законодавства ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню. В постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа №334/1939/16-ц) міститься правовий висновок, згідно з яким закриття провадження у справі за аналогічних обставин призведе до перешкоджання позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням строків звернення з вимогами до боржника, встановлених статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства. За таких обставин та на виконання чинного на час перегляду справи в апеляційному порядку Кодексу України з процедур банкрутства суд приходить до висновку про передачу цієї справи до господарського суду м. Києва, на розгляді якого перебуває справа № 910/15194/20

Аргументи учасників справи

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року, в якій просив: оскаржену постанову апеляційного суду скасувати; залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно із пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Зазначена стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення та поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію, як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок, як елементів змісту матеріально-правових відносин, в площині яких виник спір. Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи

Вказує, що станом на дату винесення Бородянським районним судом Київської області рішення 09 вересня 2020 року провадження у справі про| банкрутство ТОВ «Орізон» відкрито не було. Лише ухвалою від 12 жовтня 2020 року по справі № 910/15194/20 Господарським судом міста Києва було прийнято заяву ФОП ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Орізон», що додатково свідчить про відсутність у АТ «Універсал Банк» безпосереднього правового зв`язку зі сторонами даного спору - ОСОБА_1 та ТОВ «Орізон».

Зазначає, що для вирішення питання про порушення прав чи інтересів особи, яка не брала участі у справі, суд має з`ясувати, чи виникли у зв`язку з прийняттям судового рішення у цієї особи нові права чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні прара та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому. На момент винесення рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року по справі 939/936/20 провадження у справі про банкрутство ТОВ «Орізон» відкрито не було. Процесуальним законом не передбачено можливості апеляційного суду скасувати рішення суду першої інстанції із направленням справи до суду першої інстанції за встановленою галузевою юрисдикцією. Посилання апеляційного суду на практику Верховного Суду не можна вважати релевантним, адже правовідносини сторін таких у справах перебували на розгляді у суді першої інстанції та не були вирішені. Скасування судового рішення з підстави, яка настала після його винесення не відповідає нормам ЦПК України та принципу «правової визначеності».

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 рокукасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року в частині посилання у касаційній скарзі на постанови Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 497/261/19, від 06 серпня 2021 року у справі № 509/4869/18 та ухвалу від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19) повернуто.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року: відкрито касаційне провадження у справі; в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2021 рокув задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 04 жовтня 2021 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 30 червня 2021 року у справі № 758/9350/19; від 19 травня 2021 року справі № 273/1971/19; від 19 травня 2021 року у справі № 757/54519/18; 23 листопада 2020 року у справі № 826/3508/17.

Фактичні обставини

10 січня 2012 року ОСОБА_1 позичив Товариству з обмеженою відповідальністю грошові кошти в сумі 60 000 дол. США, які позичальник зобов`язався повернути не пізніше 15 січня 2013 року.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Орізон» з цим позовом про стягнення боргу за договором позики від 10 січня 2012 року.

09 листопада 2020 року господарським судом м. Києва відкрито провадження у справі № 910/15194/20 про банкрутство ТОВ «Орізон», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном товариства.

18 лютого 2021 року АТ «Універсал Банк», яке не було учасником справи, звернулося з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року порушено права банку.

Позиція Верховного Суду

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (частина перша статті 352 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. У разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі № 273/1971/19 (провадження № 61-16601св20) вказано, що:

«у разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, з посиланням на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішені питання про її права та інтереси, апеляційному суду належить відкрити апеляційне провадження та за результатами розгляду, у разі з`ясування, що оскаржуваним судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України. Якщо ж буде з`ясовано, що права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи судом вирішувалися, апеляційний суд повинен переглянути оскаржуване судове рішення в апеляційному порядку по суті».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року в справі № 758/9350/19 (провадження № 61-265св21) зазначено, що «в справі, яка переглядається, із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції звернулася особа, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції, вважаючи, що ухвалою про закриття провадження вирішено питання про її права.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, виходив з порушення судом першої інстанції норм процесуального права, проте не встановив наявність у особи, яка подала апеляційну скаргу, права на оскарження судового рішення та не перевірив, чи вирішив суд першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи у суді першої інстанції.

Вирішення такого питання є першочерговим завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що судовим рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті судового рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку.Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що судовим рішенням суду першої інстанції не вирішено питання про права та інтереси особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 127/4368/18 (провадження № 61-1258св19), від 4 листопада 2020 року у справі № 215/6648/15-ц (провадження № 61-2519св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 318/3230/13-ц (провадження № 61-15711св19), від 3 березня 2021 року у справі № 333/537/13-ц (провадження № 61-17767св19) та від 7 квітня 2021 року у справі № 202/2158/16-ц (провадження № 61-22913св19).

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції не дослідив питання, чи стосується прав та інтересів ОСОБА_4 оскаржувана ним ухвала про закриття провадження у справі, не надав оцінки доводам та доказам особи, яка подала апеляційну скаргу, не мотивував свого рішення про порушення прав та інтересів особи, яка подала апеляційну скаргу, тому висновки про скасування ухвали суду першої інстанції є передчасними.

Враховуючи те, що апеляційний суд не дослідив наявні у матеріалах справи докази, якими ОСОБА_4 обґрунтовував право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, а також не перевірив, чи порушені права ОСОБА_4 ухвалою суду першої інстанції про закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанцій дійшов передчасного висновку про наявність підстав для розгляду апеляційної скарги особи, яка її подала, та скасування судового рішення суду першої інстанції».

У справі, що переглядається:

АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу як особа, яка не брала участі в справі;

при апеляційному перегляді апеляційний суд не зробив висновку про те, що оскарженим рішенням суду першої інстанції вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки банку, особливо з урахуванням того, що рішення суду першої інстанції ухвалене 09 вересня 2020 року;

апеляційний суд не врахував, що рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті у разі якщо ним не вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка звернулася із апеляційною скаргою.

За таких обставин, апеляційний судзробив передчасний висновок про скасування рішення суду першої інстанції.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена без додержанням норм процесуального права. Тому колегія суддів вважає, що: касаційну скаргу належить задовольнити частково; оскаржену постанову апеляційного суду скасувати; передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року скасувати.

Передати справу № 939/936/20 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук