Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1073/20
Провадження № 2/711/410/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

за участі:

представника позивача Зелтіньш Ю.Ю.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, -

в с т а н о в и в:

Позивач Комунальне підприємство «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення, інфляційних нарахувань та 3% річних від простроченої суми у зв`язку із простроченням платежів.

В обґрунтування позову вказує, що Комунальне підприємство «Черкасиводоканал » надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.

Всупереч вимогам законодавства, якими передбачено, що споживачі житлово-комунальних послуг повинні сплачувати плату за їх надання своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, - відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого за період з 01.06.2017 року по 01.01.2020 року в них утворилась заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 14414 грн. 49 коп.

Крім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України, позивачем на суму заборгованості, яка виникла у відповідачів, нараховано інфляційні в сумі 82 грн. 90 коп. та 3% річних в сумі 1019 грн. 98 коп.

Також позивач зазначає, що 21.06.2019 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі № 711/4418/19 їм було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3% річних, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене вище, просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4600 грн. 34коп., інфляційні нарахування в сумі 63 грн. 10 коп. та 3% річних в сумі 854 грн. 99 коп., а всього 5518грн. 43 коп. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.02.2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

23.03.2020 року представником позивача за довіреністю - ОСОБА_4 було подано до суду уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 14414 грн. 49 коп., інфляційні нарахування в сумі 82 грн. 90 коп. та 3% річних в сумі 1019 грн. 98 коп., а всього 15517 грн. 37 коп. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн.

30.03.2020 року відповідачкою ОСОБА_2 до суду був поданий відзив на позовну заяву, в якому остання просить звільнити її від сплати боргу за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з вересня 2011 року з відповідачем ОСОБА_1 вона припинила будь-які стосунки, і з того часу проживала зі своєю дитиною за іншими адресами, де вона орендувала житло, та сплачувала там за комунальні послуги за дві особи.

31.03.2020 року відповідачем ОСОБА_1 до суду був поданий відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що позов визнає в частині стягнення з нього заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, однак не погоджується з наданими позивачем розрахунками суми боргу. Також вказує, що нарахування мали здійснюватись на одну особу, тобто лише на нього, а не на чотирьох, оскільки з 19.09.2011 року відповідачка ОСОБА_2 припинила з ним стосунки і разом зі своїм сином переїхала жити в інше помешкання, а його матір ОСОБА_3 у жовтні 2019 року померла, але він не зняв її з реєстрації, бо вирішив, що зняття реєстрації у зв`язку зі смертю відбувається автоматично. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позову в частині безпідставного нарахування.

13.04.2020 року відповідачкою ОСОБА_2 до суду був поданий уточнений відзив на позовну заяву, в якому вона просила суд зобов`язати КП «Черкасиводоканал» ЧМР зробити перерахунок заборгованості з урахуванням її проживання та проживання її сина за іншими адресами у місті Черкаси, де вона сплачувала за послуги КП «Черкасиводоканал» ЧМР.

13.04.2020 року відповідачем ОСОБА_1 до суду був поданий аналогічний уточнений відзив на позовну заяву, в якому він також просить суд зобов`язати КП «Черкасиводоканал» ЧМР зробити перерахунок заборгованості з урахуванням проживання його колишньої дружини ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_5 за іншими адресами у місті Черкаси, де ОСОБА_2 сплачувала за послуги КП «Черкасиводоканал» ЧМР.

05.05.2020 року представником позивача за довіреністю - ОСОБА_4 до суду подано заяву про закриття провадження в частині стягнення боргу із відповідачки ОСОБА_3 в зв`язку з її смертю.

05.05.2020 року представником позивача за довіреністю - ОСОБА_4 до суду подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 10425 грн. 76 коп., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн. Крім того, 11.06.2020 року представником позивача за довіреністю - ОСОБА_4 було подано до суду уточнену довідку нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 (а.с. 101, 115-116).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.07.2020 року провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення в частині позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення боргу за послуги водопостачання та водовідведення закрито на підставі ч. 1 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

27.07.2020 року відповідачем ОСОБА_1 до суду був поданий відзив на позовну заяву про зменшення позовних вимог, в якому він просить суд звернути увагу на недоліки в підрахунках заборгованості та відмовити в задоволенні позову в частині безпідставного нарахування.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - ОСОБА_4 зменшені позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 10425 грн. 76 коп., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн. Також представник позивача ОСОБА_4 пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 не повідомляла позивача про зміну місця свого проживання та зміну місця проживання свого сина, тому нарахування здійснювались саме таким чином, як вказано в довідці нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1, від 10.06.2020 року, а саме з червня 2007 року - на дві особи ( ОСОБА_1 та сина ОСОБА_2 ), а з жовтня 2017 року на три особи ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її сина).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 визнав наявність в нього заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення та не заперечував проти стягнення з нього тієї частини, яка має бути нарахована на одну особу. Також пояснив, що заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення виникла через скрутне матеріальне становище. Крім того, просив врахувати, що він не має жодних родинних відносин з ОСОБА_5 (сином відповідачки ОСОБА_2 ) і він, як і відповідачка ОСОБА_2 , не являється членом його сім`ї та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України».

Суд, заслухавши пояснення представника позивача за довіреністю - Зелтіньш Ю.Ю., відповідача ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

В судовому засіданні встановлено, що за відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 20.02.2020 року, відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , тож вони є споживачами житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, які їм надає КП «Черкасиводоканал» ЧМР, нараховуючи плату за надані послуги на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1141 від 16.06.2016 року «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення», зареєстрованої в МУЮ 20.07.2016 року за №995/29125 (з відповідними змінами) та розпоряджень Черкаської міської ради «Про введення в дію тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своєчасно та в повному обсязі не вносили плату за надані послуги водопостачання та водовідведення, тож згідно з розрахунком КП «Черкасиводоканал», заборгованість відповідачів по оплаті вказаних послуг за період з 01.06.2017 року по 01.02.2020 року становить 10425 грн. 76 коп. (а.с. 116).

Як вбачається з матеріалів справи, договір між відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та позивачем КП «Черкасиводоканал» ЧМР про надання житлово-комунальних послуг не укладався, однак не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) від оплати цих послуг.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц.

Відповідачка ОСОБА_2 заперечуючи проти позову у відзиві на позовну заяву вказує, що вона позовні вимоги не визнає з тих підстав, що вона з 2011 року разом зі своїм сином не проживала в кв. АДРЕСА_2 та не користувалася послугами з водопостачання та водовідведення, які надавав позивач, за адресою місця її реєстрації. Також вказує, що вона винаймала житло для проживання, доказом чого є відповідні договори оренди, де і сплачувала послуги за водопостачання та водовідведення.

Однак, суд вважає, що надані відповідачкою ОСОБА_2 договори оренди самі по собі не можуть бути доказами, які б підтверджували факт непроживання відповідачки ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації, а саме в кв. АДРЕСА_2 в період, за який виникла заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною вище адресою, та що вона не була споживачем цих послуг. Крім того, наявність таких договорів не вказує на те, що відповідачка проживала та була споживачем послуг з водопостачання та водовідведення за адресами вказаним в цих договорах, а та не була споживачем цих послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Тому сама по собі наявність таких договорів не є підставою звільнення останньої від обов`язку оплати наданих житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що надані як відповідачкою ОСОБА_2 , так і відповідачем ОСОБА_1 договори оренди, які укладені ОСОБА_2 , як і акт від квітня 2020 року, наданий відповідачем ОСОБА_1 , про не проживання ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_5 за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть бути належним доказами, в розумінні чинного законодавства.

Так, в силу положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Надані відповідачами договори оренди є лише ксерокопіями, жодна із яких не засвідчена в установленому законом порядку. Оригінали таких договорів для їх дослідження суду не надавалися.

Як зазначено в ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

А тому, з урахуванням викладеного, суд вважає що відповідачка ОСОБА_2 , як і відповідач ОСОБА_1 , має сплачувати послуги за водопостачання та водовідведення за місцем своєї реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . При тому, враховуючи що відповідачі не є членами однієї сім`ї, їх зобов`язання не може бути солідарним, а частки в оплаті таких послуг мають бути рівними.

При цьому, суд також враховує, що відповідно до наданої представником позивача довідки нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 , позивачем був врахований період тимчасової відсутності споживача (відповідачки) ОСОБА_2 за вказаною адресою, а саме з 01 червня 2017 року по 01 жовтня 2017 року, та зроблений перерахунок нарахування за послуги на дві особи, а починаючи з 01.10.2017 року перерахунок нарахувань здійснений знову на три особи.

Враховуючи, що з розрахунку нарахувань за послуги з водопостачання та водовідведення (а.с. 116) вбачається, що з 01.6.2017 року нарахування здійснювалися на дві особи і як пояснила в судовому засіданні представник позивача такі нарахування здійснювалися на відповідача ОСОБА_1 та сина відповідачки ОСОБА_2 , які зареєстровані за цією адресою, відповідно частка яка підлягає до стягнення із відповідача ОСОБА_1 становить 3603 грн. 62 коп.

Згідно цього ж розрахунку, нарахування з 01.10.2017 року здійснювалися вже на трьох осіб, і як пояснила в судовому засіданні представник позивача такі нарахування здійснювалися на відповідача ОСОБА_1 , відповідачку ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , які зареєстровані за цією адресою, відповідно частка яка підлягає до стягнення із відповідачки ОСОБА_2 становить 3214 грн. 16 коп.

Щодо частки, яка припадає на неповнолітнього сина відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , оплату якої повинна здійснювати ОСОБА_2 , то суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки факт реєстрації та проживання ОСОБА_5 саме в цій квартирі не доведений належними та переконливими доказами. А в силу ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не являється членом сім`ї відповідача ОСОБА_1 , який є основним квартиронаймачем, відповідно до оборотної відомості нарахувань та оплат (о/р НОМЕР_1), а тому, враховуючи положення статті 64 ЖК України, суд дійшов висновку, що нарахування оплати за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 мають здійснюватись тільки на двох зареєстрованих там осіб, тобто на відповідача ОСОБА_1 та на відповідачку ОСОБА_2 .

Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, враховуючи викладене вище, а також те, що відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухиляються від оплати послуг з водопостачання та водовідведення, які надавав їм КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, в результаті чого у них утворилась заборгованість за отримані послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується довідкою нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , о/р НОМЕР_1 , суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення на користь позивача заборгованості за надані послуги з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 3603 грн. 62 коп., а з відповідачки ОСОБА_2 в розмірі 3214 грн. 16 коп. (тобто пропорційно їх часткам та виходячи із пред`явлених позовних вимог).

Що стосується вимог позивача КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на його користь судового збору в розмірі 2102 грн., то вони також підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 17092 від 10.02.2020 року.

Оскільки позов КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради задоволено частково, а саме: стягнуто на користь КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 3603 грн. 62 коп., а з відповідачки ОСОБА_2 в розмірі 3214 грн. 16 коп., відповідно судовий збір, який підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача складає: з відповідача ОСОБА_1 - 726 грн. 55 коп., з відповідачки ОСОБА_2 - 648 грн. 03 коп. (пропорційно до задоволених позовних вимог до кожного із них).

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим Кодексом України, ст. ст. 526, 530 ЦК України,, ст. ст. 12-13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (, юридична адреса: вул. Гетьмана Сагайдачного, 12, м. Черкаси, 18036) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 3603 грн. 62 коп. та судовий збір в розмірі 726 грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (, юридична адреса: вул. Гетьмана Сагайдачного, 12, м. Черкаси, 18036) заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 3214 грн. 16 коп. та судовий збір в розмірі 648 грн. 03 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення суду складений 19.02.2021 року.

Головуючий: В.М. Скляренко