Справа №450/1698/18
Провадження №2/463/69/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника позивача Бутка А.С.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №42/07 від 03.07.2007 року у розмірі 235 622,12 доларів США, що складається із: 80 032,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 112 874,40 доларів США - заборгованість за процентами; 11 533,59 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 15 622,79 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 7316,32 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 8242,39 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів.

Позов мотивує тим, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 03.07.2007 року укладено Кредитний договір № 42/07 із подальшими змінами та доповненнями про надання кредиту у сумі 100 000,00 доларів США із строком остаточного повернення кредиту 03.07.2010 року включно. ПАТ «ВіЕйБі Банк» у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором. Разом з тим, відповідач умови договору не виконував у зв`язку із чим допустив утворення заборгованості.

У зв`язку із заборгованістю за зазначеним Кредитним договором ПАТ «ВіЕйБі Банк» зверталося до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з ФОП ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором. Рішенням господарського суду Львівської області у справі 2/199 від 24.11.2009 позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено частково. Під час виконання вказаного рішення господарським судом Львівської області 20.06.2011 винесено ухвалу, якою затверджено Мирову угоду у процесі виконання судового рішення між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ФОП ОСОБА_2 . Проте ФОП ОСОБА_2 вказану Мирову угоду не виконав. Разом з тим, зобов`язання сторін не припинилися, ФОП ОСОБА_2 від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання не звільняється. Враховуючи вищенаведене, заборгованість Боржника за Кредитним договором станом на 27.03.2017 року складає 235 622,12 доларів США, у тому числі: 80 032,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 112 874,40 доларів США - заборгованість за процентами; 11 533,59 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 15 622,79 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 7316,32 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 8242,39 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 припинено. Державним реєстратором 23.05.2017 року внесено запис № 6005323 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 . У той же час, саме лише факт припинення підприємницької діяльності не свідчить про припинення зобов`язань, взятих на себе ФОП ОСОБА_2

03.07.2007 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором, між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки VP7057, згідно з яким ОСОБА_1 солідарно з Позичальником несе відповідальність в повному обсязі перед Банком, у разі невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором.

Ухвалою суду від 21 серпня 2018 року відкрито у справі загальне позовне провадження, надано відповідачу термін на надання відзиву на позов, призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року за клопотанням ТзОВ «Фінансова компанія Ассісто» проведено заміну правонаступника позивача на вказану юридичну особу, яка відповідно до договору № 616802.272 від 25.03.2020 про відступлення права вимоги набула статус кредитора по відношенню до відповідача.

Ухвалою суду від 23 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справ та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав аналогічні пояснення.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку по місцю її реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомила, відзив не подала. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, а також докази у справі №463/4561/17, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 03.07.2007 року укладено Кредитний договір № 42/07 із подальшими змінами та доповненнями про надання кредиту у сумі 100 000,00 доларів США із строком остаточного повернення кредиту 03.07.2010 року включно.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ПАТ «ВіЕйБі Банк» у повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із положеннями статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Позикодавець має право, на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.ст. 546, 549 ЦК України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст. 550 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України).

24.11.2009 року рішенням Господарського суду Львівської області у справі №2/199 позовну заяву банку про стягнення з ФОП ОСОБА_2 коштів за кредитним договором №42/07 було задоволено частково.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 22.02.2010р. по справі №2/199 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін. Відтак, на його примусове виконання 15.03.2010 р. видано наказ, який пред`явлено стягувачем до виконання. Державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ 11.07.2010р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу у справі №2/199.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20,06.2011р. у справі №2/МЙ1 затверджено мирову угоду між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ФОП ОСОБА_2 у процесі виконання судового рішення.

За умовами зазначеної мирової угоди сторони домовились, що на день її укладення 03.07. 2007 року (зі змінами і доповненнями до нього), що підлягає примусовому стягненню і згідно наказу про примусове виконання рішення №2/199 виданого 15.03.2010 року господарським судом Львівської області становить: - 84155,46 доларів США заборгованості по кредиту; - 11047,56 доларів заборгованість за процентами; - 1435,24 доларів США пені за несвоєчасне погашення кредиту; - 1050,48 доларів США пені за несвоєчасну сплату процентів; - 1002,49 доларів США державного мита; - 230,07 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Разом з тим, як зазначає представник позивача в позові, ФОП ОСОБА_2 вказану Мирову угоду не виконав.

Положеннями статті 599 Цивільного кодексу України передбачено, що за відсутності інших підстав припинення зобов`язань, передбачених договором або законом, зобов`язання у тому числі й грошове припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку, заборгованість боржника за кредитним договором станом на 27.03.2017 року складає 235 622,12 доларів США, у тому числі: 80 032,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 112 874,40 доларів США - заборгованість за процентами; 11 533,59 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 15 622,79 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 7316,32 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 8242,39 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату процентів.

Згідно із статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, господарські зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 припинено. Державним реєстратором 23.05.2017 року внесено запис № 6005323 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 .

З огляду на положення статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 04.12.2013 року у справі № 6-125цс13. Відтак, позивач не позбавлений можливості захистити своє право звернувшись із позовом до суду із дотриманням встановлених чинним процесуальним законодавством правил підвідомчості та підсудності спорів.

03.07.2007 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором, між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було укладено договір поруки VP7057 (надалі по тексту - Договір поруки), згідно з яким ОСОБА_1 солідарно з Позичальником несе відповідальність в повному обсязі перед Банком, у разі невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за Кредитним договором.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.08.2014 позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено повністю, вирішено спонукати відповідача виконати мирову угоду і сплатити банку заборгованість, яка виникла: 80 032,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 1435,24 доларів США - грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1050,49 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів;

З вказаного позову вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача - 80 032,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 112 874 доларів США - заборгованості по сплаті процентів, 11 533,59 доларів США - пені за несвоєчасне погашення кредиту, 15 622,79 доларів США - пені за несвоєчасну сплату процентів, 7 316,32 доларів США - заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту; 8 242,39 доларів США заборгованість по 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків.

Отже, судом уже вирішено питання про стягнення з ФОП ОСОБА_2 80 032,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 13 648,76 доларів США - заборгованості по сплаті процентів, (які в процесі виконання мирової угоди відповідач сплатив), 1435,24 доларів США - грн пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1050,49 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимоги до відповідача про стягнення 112 874,40 доларів США - заборгованість за процентами до задоволення не підлягають, оскільки цей борг нараховано безпідставно.

При цьому суд також вважає, що після укладення мирової угоди між банком і ОСОБА_2 , у якій було визначено розмір заборгованості по тілу кредиту, розмір відсотків, пені за несвоєчасне погашення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів, збільшення розміру цих платежів є необґрунтованим і протирічить умовам мирової угоди сторін.

А тому в частині стягнення 11 533,59 доларів США - пені за несвоєчасне погашення кредиту; 15 622,79 доларів США - пені за несвоєчасну сплату процентів, слід також відмовити.

Окрім того, щодо нарахування відсотків позивачем після пред`явлення позову і стягнення таких за рішенням суду, то слід наголосити, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91)).

Отже, з врахуванням наведених обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а тому слід стягнути з відповідача: 80 032,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 1432,24 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 1050,48 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів, оскільки саме такий розмір відповідних складових заборгованості визначено судовими рішенням, що набрали законної сили.

Окрім цього, слід стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в розмірі 22 219,16 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» заборгованість, що складається з:

80 032,63 доларів США - заборгованість за кредитом;

1432,24 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення кредиту;

1050,48 доларів США - пеня за несвоєчасну сплату процентів;

що в загальному становить 82 515,35 доларів США, що станом на день розгляду справи в еквіваленті становить 2 221 915,58 грн. (два мільйони двісті двадцять одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять гривень 58 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути зОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в розмірі 22 219,16 грн. (двадцять дві тисячі двісті дев`ятнадцять гривень 16 коп.)

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення - 16 грудня 2021 року.

Суддя: Гирич С. В.