Справа № 126/1123/20
Провадження № 22-ц/801/2313/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 рокуСправа № 126/1123/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Шемети Т.М., Якименко М.М., секретар Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу освіти та спорту Бершадської міської ради на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2021 року, ухвалене суддею Рудь О.Г. в м.Бершадь, дата складення повного тексту рішення невідома, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3, відділу освіти Бершадської РДА про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі та моральної шкоди,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку з невиконанням рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 31.01.2020 в цивільній справі №126/2563/18 в частині про негайне поновлення на роботі з 31.03.2020 по 31.03.2020 в розмірі 29 412 грн; моральну шкоду в розмірі 40 000 грн; судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що Бершадським районним судом Вінницької області 31.01.2020 було ухвалено рішення в цивільній справі №126/2563/18, яким частково задоволено позов ОСОБА_1 до Бершадської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Даним рішенням вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді керівника центру розвитку дитини по суміщенню вчителя біології з неповним тижнем навантаження з часу звільнення - з 26.08.2018. У задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодуванні моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

Ухвалою цього ж суду від 04.02.2020 внесено виправлення в згадане рішення, а саме у другому абзаці резолютивної частини якого після слів «Поновити ОСОБА_1 на посаді» виключено слова «керівника центру розвитку дитини по суміщенню» та дату її звільнення замість «26.08.2018» зазначено «13.08.2018»,

Також ухвалою цього ж суду від 31.01.2020 у другому абзаці резолютивної частини якого після слів «вчителя біології» виключено слова «з неповним тижнем навантаження».

Директором Бершадської ЗОШ № 3 Гончарук Т.Д. 03.02.2020 позивача в усній формі не було допущено до роботи, а тому вона вимушена була того ж дня письмово звертатися до неї та відділу освіти Бершадської РДА з заявами та скаргами про необхідність виконання рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 31.01.2020 про її поновлення на роботі, яке підлягає до негайного виконання. Також вона зверталася до компетентних органів з вимогою захистити її конституційне право на працю та на її оплату.

На підставі її заяви 14.02.2020 було відкрите виконавче провадження, 18.02.2020 виконавцем було висунуто відповідну вимогу до відповідача про її поновлення на роботі, 02.03.2020 постановою накладено штраф на директора Бершадської ЗОШ № 3 ОСОБА_2 у зв`язку невиконанням вимоги виконавця про поновлення на роботі.

У зв`язку з невиконанням вищевказаного рішення суду 17.03.2020 виконавче провадження було закінчене та передано матеріали до Бершадського ВП з повідомленням про порушення кримінального провадження по даному факту.

Лише 31.03.2020 директором Бершадської ЗОШ № 3 було видано наказ №12 к/тр «Про поновлення ОСОБА_1 », яким її було поновлено на посаді вчителя біології з часу звільнення 13.08.2018.

Таким чином, вона почала працювати в Бершадській ЗОШ № 3 офіційно, хоча приходила на роботу щоденно з понеділка 03.02.2020, а тому їй саме з 03.02.2020 необхідно виплатити заробітну плату, яку вона й досі не отримала.

Відповідно до довідки відділу освіти, фізичної культури та спорту Бершадської РДА від 24.02.2020 її заробітна плата за січень 2020 року складала 7 353 гривні. За таких обставин, оскільки їй незаконно не виплачували заробітну плату з 03.02.2020 по час подання позову до суду, тому просить стягнути її з відповідача.

Крім того, у зв`язку з грубим порушенням її трудових прав, їй відповідачем була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в сорок тисяч гривень, в розрахунку по 10 тис. гривень щомісячно. Порушення її законних прав на працю призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, що обтяжується також тим, що у неї на утриманні знаходяться непрацездатні члени її сім`ї, яких вона зобов`язана утримувати згідно закону, оскільки у період з 03.02.2020 вона не мала іншої роботи чи заробітку.

Під час розгляду даної справи, за клопотанням представника позивача, ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2020 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучений відділ освіти Бершадської РДА.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку з невиконанням рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 31.01.2020 в цивільній справі №126/2563/18 за позов ОСОБА_1 до Бершадської ЗОШ І-III ступенів № 3 в частині про негайне поновлення на роботі з 31.01.2020 по 31.03.2020, в розмірі 29 412 гривень, а також моральну шкоду в розмірі 40 000 гривень.

Стягнуто з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 та Відділу освіти Бершадської РДА в рівних частинах

витрати на правничу допомогу в розмірі 11 000 гривень.

Стягнуто в прибуток держави з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 та Відділу освіти Бершадської РДА в рівних частинах судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

Рішення в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за

час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись із вказаним рішенням, відділ освіти та спорту Бершадської міської ради, як особа, яка не брала участі у справі подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким: - стягнути з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу у зв`язку з невиконанням рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 31.01.2020 в цивільній справі №126/2563/18 за позов ОСОБА_1 до Бершадської ЗОШ І-III ступенів № 3 в частині про негайне поновлення на роботі з 31.01.2020 по 31.03.2020, в розмірі 14 706 гривень, а також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень; - стягнути з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 та Відділу освіти Бершадської РДА в рівних частинах витрати на правничу допомогу в розмірі 6 500 гривень.

В скарзі зазначає, що оскільки ОСОБА_1 незаконно не виплачували заробітну плату з 03.02.2020 по 31.03.2020, розмір середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з невиконанням рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 31.01.2020 в цивільній справі №126/2563/18 про поновлення на роботі становить 14 706 грн, а не 29 412 грн; моральна шкода підлягає відшкодування тільки у період невиконання рішення суду протягом лютого-березня 2020 року в розмірі 20 000 грн; у зв`язку з частковим задоволення позову слід стягнути 6 500 грн витрат на правничу допомогу.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 , у зв`язку з необґрунтованістю вимог апеляційної скарги, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2021 року залишити без змін.

У відзиві наголошується, що апелянт не є правонаступником відділу освіти Бершадської РДА, і позиція апелянта, що рішення суду першої інстанції впливає на його права та обов`язки є необґрунтованою. Також просить стягнути з відділу освіти та спорту Бершадської міської ради судові витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 гривень.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга, яка подана особою, яка не брала участі у справі, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Твердження представника позивача у відзиві про те, що оскаржуване рішення не зачіпає права та інтереси апелянта, і така позиція лягла в основу обґрунтування клопотання представника позивача про закриття апеляційного провадження, є помилковим.

Суд першої інстанції під час розгляду справи залучив до участі у справі як співвідповідача відділ освіти Бершадської РДА. При чому, залучив він відділ освіти за клопотанням представника позивача, яке було мотивоване тим, що відділ освіти РДА є розпорядником коштів.

При цьому, суд взагалі не обґрунтував необхідність залучення відділу освіти РДА як співвідповідача за вимогами цього позову. Таке залучення до участі у справі є неправильним, адже жодної вимоги до відділу освіти РДА позивач не висувала, і відділ освіти Бершадської РДА на момент ухвалення оскаржуваного рішення ніякого відношення до спірних правовідносин не мав.

ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом 28.05.2020.

На час постановлення ухвали про залучення у справу співвідповідача (11.08.2020) існував відділ освіти Бершадської РДА, який розпорядженням Бершадської РДА від 16 січня 2021 року (№ 3) припинено шляхом приєднання до Гайсинської РДА.

На думку колегії суддів, за відсутності до відділу освіти РДА позовних вимог, беручи до уваги його права та обов`язки, які закріплені в Положенні про відділ освіти Бершадської РДА, даний відділ освіти до участі у справі повинен був бути залучений як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, але не як співвідповідач.

Крім цього, до відзиву на позовну заяву, в якому відділ освіти Бершадської РДА підтвердив факт здійснення виплат заробітної плати позивачу, додав довідку від 02.09.2020, відповідно до якої фінансування витрат здійснюється за рахунок місцевого бюджету ( Т.2 а.с.9-13).

На підтвердження інформації у згаданій довідці додано копію наказу по відділу освіти Бершадської РДА від 18 січня 2002 року № 5, з якого вбачається передача видатків з районного бюджету до Бершадського міського бюджету в сумі 1480,9 тис. грн. для фінансування Бершадських загальноосвітніх шкіл І-ІІІ ступенів № 1,2,3.

Також, в матеріалах справи є рішення Бершадської міської ради від 22 грудня 2020 року№ 15 «Про створення відділу освіти та спорту Бершадської міської ради та затвердження положення», і відповідно до п.1 цього рішення створено виконавчий орган ради - відділ освіти та спорту Бершадської міської ради у статусі юридичної особи публічного права.

Відповідно до завдань цього відділу, які містяться у затвердженому міською радою Положенні про цей відділ, відділ освіти Бершадської міської ради: здійснює контроль за організацією матеріально технічного та фінансового забезпечення загальноосвітній навчальних закладів, і при здійсненні повноважень відділ освіти розробляє і подає на розгляд Бершадської міської ради пропозиції до проектів фінансування та матеріально-технічного забезпечення виконання програм (п.3.3.6 Положення); здійснює координаційну роботу навчальних закладів, що належать до комунальної власності (п.3.3.24 Положення); сприяє фінансовому забезпеченню існуючої мережі навчальних закладів (п. 3.3.29 Положення); вносить пропозиції щодо обсягів бюджетного фінансування навчальних закладів, які перебувають у комунальній власності, аналізує фінансові звіти (п.3.3.30 Положення); відділ має право вносити пропозиції щодо фінансування навчальних закладів та установ освіти та брати безпосередньо участь у формування бюджету відповідної галузі громади (п. 3.4.3 Положення).

Підсумовуючи, слід зазначити, що до дня ухвалення оскаржуваного рішення, відділ освіти Бершадської РДА був припинений, а обов`язки щодо фінансування та матеріального забезпечення комунальних шкіл покладені на відділ освіти та спорту Бершадської міської ради, який і повинен був бути залучений судом як третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - як юридичній особі, яка сприяє фінансовому забезпеченню комунальних навчальних закладів.

Тому, рішенням суду першої інстанції, яким стягнуто зі школи (відповідача) середній заробіток за час затримки виконання судового рішення та моральну шкоду стосується інтересів та обов`язків відділу освіти Бершадської міської ради, так як загальноосвітня школа є бюджетною установою, оскільки повністю утримується за рахунок коштів місцевого бюджету (Постановою КМУ від 28.02.2002 р. № 228 затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ), до формування якого причетний і відділ освіти міської ради, який не залучався до участі у справі, як третя особа на стороні відповідача.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України не має, тому дана цивільна справа повинна бути переглянута апеляційним судом за скаргою відділу освіти та спорту Бершадської міської ради на рішення суду.

У зв`язку з тим, що відділ освіти та спорту Бершадської міської ради не був залучений до справи як третя особа на стороні відповідача, а оскаржуване рішення стосується інтересів та обов`язків останнього, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що в силу п. 4 ч. 3 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового.

Судом встановлено, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 31 січня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Бершадської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, позов задоволений частково: поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника центру розвитку дитини по суміщенню вчителя біології з неповним тижневим навантаженням з часу звільнення з 26 серпня 2018 року. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

04.02.2020 Бершадський районний суд Вінницької області постановив ухвалу, якою внесено виправлення в згадане рішення суду - у другому абзаці резолютивної частини якого після слів «поновити ОСОБА_1 на посаді» виключити слова «керівника центру розвитку дитини по суміщенню», а також дату її звільнення замість «26 серпня 2018 року» зазначити «13 серпня 2018 року».

Ухвалою цього ж суду від 18 лютого 2020 року знову внесені виправлення в згадане рішення суду - у другому абзаці резолютивної частини якого після слів «вчителя біології» виключити слова «з неповним тижневим навантаженням».

Лише 31.03.2020 директором школи було видано наказ № 12к/тр, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя біології з часу звільнення 13 серпня 2018 року.

Задовольняючи позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності факту затримки відповідачем виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі, при цьому суд правильно застосував норму матеріального права.

Частиною сьомою статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідач, який не апелював судове рішення, під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечував проти вищезазначених обставин справи, а лише пояснив, що наказ виданий із затримкою не з вини школи, адже необхідно було виправити помилки в судовому рішенні, і після отримання роз`яснення судового рішення одразу був виданий відповідний наказ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, однак, не погоджується з розрахунком розміру середнього заробітку зробленого судом, який підлягає стягненню з школи.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимогу про стягнення середнього заробітку, безпідставно та не обґрунтовано погодився з розміром середнього заробітку, який просила стягнути позивач, при цьому суд не перевірив правильність такого розрахунку і не навів власний розрахунок.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (затверджений Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100) застосовується і у випадку вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення суду, і відповідно до п. 5 Положення, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

З дня поновлення ОСОБА_1 на посаді і до видачі директором школи наказу про поновлення на роботі остання жодного дня не працювала, тобто заробітна плата їй не нараховувалась.

Вінницький апеляційний суд переглядав цивільну справу про поновлення ОСОБА_1 на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Бершадської загальноосвітньої школи № 3 і, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд вирахував розмір середньоденної заробітної плати, яка становить 382,03 грн. про що зазначено у постанові від 14 травня 2020 року (Т.1 а.с. 40-45).

Встановивши розмір середньоденної заробітної плати необхідно визначити період затримки виконання рішення суду - з наступного дня після ухвалення судового рішення і до дня винесення наказу про поновлення на роботі, і цей термін складається з загальної кількості робочих днів в ньому.

Належним виконання судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Однак, колегія суддів вважає, що в даному випадку існували обставини, які унеможливлювали негайно виконати рішення в частині поновлення на роботі та видати відповідний наказ.

Як встановлено, рішення суду про поновлення на роботі ухвалене 31.12.2020.

Суд поновив позивача на посаді «керівника центру розвитку дитини по суміщенню вчителя біології», хоча відповідно до наказу № 27к/тр від 01.09.2017 ОСОБА_1 займала посаду вчителя біології.

Після ухвалення рішення ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про виправлення описки, і ухвалою суду від 04.02.2020 внесено виправлення в рішення в частині назви посади, на яку потрібно було поновити позивача.

В подальшому, 18 лютого 2020 року за заявою ОСОБА_1 , судом ухвалою внесено ще одне виправлення, виключивши слова «неповним тижневим навантаженням».

На думку колегії суддів, ці дві описки унеможливлювали негайне виконання рішення суду шляхом видачі відповідного наказу про поновлення на роботі, адже не можливо видати наказ про поновлення на посаді, яку позивач не займала, і зазначити в наказі умови праці такі, що явно порушують її трудові права, відтак, умислу в діях директора школи, направленого на невиконання в негайному порядку рішення суду, не було.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що в директора школи можливість видати наказ про поновлення на роботі позивача з`явилась після 18.02.2020, саме з наступного дня коли була виправлена остання описка в рішенні суду - з 19.02.2020.

Отже, затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі складала 28 робочих днів. (з 19.02.2020 по 30.03.2020), а тому розмір середнього заробітку, який підлягає сплаті позивачу становить 10 696,84 (28 x 382,03 грн.)

Що стосується вимоги позову про стягнення моральної шкоди в розмірі 40000 тис грн, то вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач, обґрунтовуючи факт заподіяння їй моральної шкоди, обмежилась лише загальними поняттями, які містяться в ст. 237-1 КЗпП України, без розкриття їх змісту та без доказів на підтвердження моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків тощо. Між встановленим порушенням та заявленою шкодою повинен існувати причинно-наслідковий зв`язок, який повинен доводитись в суді.

Разом з цим, сам факт порушення з боку директора школи права позивача на працю, яке тривало 28 днів є підставою для стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду і буде тією справедливою сатисфакцією позивачу в даному випадку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції до участі у справі було залучено відділ освіти Бершадської РДА. 01.09.21 ОСОБА_1 подала до суду заяву-уточнення позовних вимог (а.с.94 Т.3), яка прийнята судом, в якій всі вимоги позову адресовані лише до школи. Жодної вимоги до відділу освіти Бершадської РДА позивач не висував.

Суд першої інстанції під час ухвалення рішення не вирішив питання чи позов до відділу освіти Бершадської РДА слід задовольнити або в позові відмовити, при цьому суд поклав всі судові витрати в рівних частинах на двох відповідачів.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови від позову - на позивача.

В даній ситуації, за відсутності вимог позивача до відділу освіти Бершадської РДА, в задоволенні позову до відділу освіти Бершадської РДА слід відмовити, а всі судові витрати покласти на школу, а оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При зверненні до суду із даним позовом ОСОБА_1 не сплачувала судовий збір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 травня 2021 року в справі №200/10640/20-а, в справах про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на позивачів не поширюється.

Отже, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» пільга щодо сплати судового збору на ОСОБА_1 у цій справі не поширюється.

При зверненні до суду із даним позовом підлягав до сплати судовий збір в розмірі 908 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 16%), а ОСОБА_1 не сплачувала при зверненні до суду з позовом судовий збір, з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 на користь держави відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 153,01 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Решта судового збору в розмірі 754,99 грн (84%) підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 11 000 грн.

На підтвердження розміру понесених витрат ОСОБА_1 було подано договір про надання правничої (правової) допомоги від 22 травня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Дудіним Л.В.; ордер серії ВН №028689 від 22 травня 2020 року; розрахунок суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу; акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги (а.с.121, 135 т.1, а.с.22, 23 т.2).

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 цієї статті).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 цієї статті).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої вказаної статті, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Сторони погодили, що за надання правової допомоги за договором встановлюється погодинна оплата з розрахунку 1 000 гривень за годину (пункт 2.1. договору про надання правничої допомоги від 22.05.2020).

В розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу зазначено вид робіт, послуг, допомоги згідно згаданого договору, їх тривалість, ставку за годину та вартість.

Про надання послуг адвокатом клієнту було складено і підписано акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги.

Доказів фактичної оплати вказаних послуг позивачем надано не було, однак, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.10.2021 у справі № 757/29103/20-ц, відмова у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів фактичної оплати вказаних послуг до моменту розподілу їх між сторонами у справі не ґрунтується на вимог закону.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з врахуванням принципу пропорційності, закріпленого у п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в розмірі 1 760 гривень (11 000 грн х 16%).

Крім того, враховуючи, що фактично вимоги апеляційної скарги задоволено, з ОСОБА_1 на користь відділу освіти та спорту Бершадської міської ради слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 362 гривень, а підстав для стягнення з апелянта на користь ОСОБА_1 витрат не правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції немає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У зв`язку із порушенням судом норм процесуального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 141, 367, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу відділу освіти та спорту Бершадської міської ради задовольнити частково.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 06 вересня 2021 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3, відділу освіти Бершадської РДА про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі в розмірі 10 696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 84 копійок та моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень. В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

У задоволенні позову до відділу освіти Бершадської РДА відмовити.

Стягнути з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 () на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 153 (сто п`ятдесят три) гривні 01 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 754 (сімсот п`ятдесят чотири) гривень 99 копійок.

Стягнути з Бершадського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 3 () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в розмірі 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь відділу освіти та спорту Бершадської міської ради () судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2021 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Т.М. Шемета

М.М. Якименко