Миколаївський апеляційний суд
Справа №487/2689/20
Провадження № 22-з/812/29/21
У Х В А Л А

19 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Яворської Ж.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів, подану у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 30 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями і діями органу досудового розслідування,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями і діями органу досудового розслідування.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції позивач подала на нього апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2021 року вищевказану цивільну справу була розподілена судді-доповідачу - Коломієць В.В., суддям - Тищук Н.О., Шаманській Н.О., провадженню надано номер 22-ц/812/490/21.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року відкрито провадження за вказаною апеляційною скарго та наступною ухвалою того ж суду від 09 лютого 2021 справу призначено до розгляду на 18 березня 2021 року, без повідомлення учасників справи.

18 лютого 2021 року до Миколаївського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Миколаївського апеляційного суду від участі у розгляді справи за її апеляційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2020 року.

У поданій заяві ОСОБА_1 вказує, що всі судді Миколаївського апеляційного суду не можуть приймати участь у розгляді її апеляційної скарги через те, що вони не є безсторонніми та їм бракує неупередженості для розгляду справи у зв`язку з тим, що зокрема у Печерському районному суді м. Києва розглядається скарга на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_2 і суддями Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( яка є членом колегії визначеної для розгляду вищевказаної апеляційної скарги) за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 375 КК України; в Офісі Генерального прокурора знаходиться заява про вчинення кримінального правопорушення суддями Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_5 (яка є членом колегії визначеної для розгляду вищевказаної апеляційної скарги) за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 375 і ч. 4 ст. 382 КК України, при розгляді цивільної справи № 22-ц/812/23 6/18 і винесення постанови від 29 листопада 2018 року; в Офісі Генерального прокурора знаходиться заява про вчинення кримінального правопорушення суддями Миколаївського апеляційного суду Коломієць В.В. (судді-доповідача визначеної для розгляду вищевказаної апеляційної скарги), ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ( яка є членом колегії визначеної для розгляду вищевказаної апеляційної скарги) за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 375 КК України, при розгляді цивільної справи № 22-ц/812/1253/19 та винесення постанови від 18 липня 2019 року.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід, визнано необґрунтованою, а питання про відвід колегії суддів передано для вирішення судді, визначеного в порядку ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2021 року, вирішення заяви про відвід визначено суддю Яворську Ж.М.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви приходжу до висновку, що заява про відвід не може бути задоволена з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58; рішення у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року № 33949/02, пп. 49-52).

Отже, наявність безсторонності суду повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями певної поведінки суду у даній справі.

Між тим, в обґрунтування заяви про відвід ОСОБА_1 посилається на те, що відносно всіх суддів., які входять до складу суду у даній справі, у Генеральній прокуратурі знаходиться заява про вчинення кримінального правопорушення при розгляді іншої цивільної справи.

Отже, ОСОБА_1 заявлено відвід з підстав ухвалення суддями рішення в інших справах, де вона не приймала участі, оскільки не була учасником справи, що відповідно до частини 4 статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу судді.

Крім того, стосовно наявності в Офісі Генерального прокурора заяв про вчинення суддями судової колегії у даній справі кримінального правопорушення, слід зазначити, що ОСОБА_1 хоча і посилаються на це, проте не надала ніяких доказів на підтвердження даної інформації.

Відтак, навіть якщо припустити, що такі заяви були подані, то це свідчить про те, що вона скористалася наданим її законом правом подати таку заяву. Подальша доля, як і результат вирішення заяви ні від заявника, ні від судді не залежать, а тому сама по собі подача заяви у законодавчо визначений орган для її розгляду, не може бути доказом наявності обґрунтованого сумніву в неупередженості або об`єктивності судді і бути підставою для відводу.

За такого, аналіз підстав, з яких заявлено відвід свідчить про те, що побоювання заявника щодо упередженості суддів не є об`єктивно обґрунтованим та не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу суддів Коломієць В.В., Тищук Н.О. та Шаманської Н.О., а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити про відсутність повноважень щодо розгляду питання про відвід всіх суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду, оскільки це не передбачено ЦПК України. Тому, апеляційним судом вирішується питання в частині відводу колегії суддів, визначеної автоматизованою системою розподілу судової справи для розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід складу колегії суддів Миколаївського апеляційного суду Коломієць В.В., Тищук Н.О., Шаманської Н.О - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Інформацію щодо справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою сторінки Миколаївського апеляційного суду: https:// mka.court.gov.ua.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Ж.М. Яворська