Справа № 369/1174/20
Провадження № 2/369/2557/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л. М.,

при секретарі Мигаль А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 02 листопада 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 647 від 02 листопада 2014 року. Шлюб між ними було розірвано згідно заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва, яке набуло чинності 10 січня 2017 року.

Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із нею.

З 11 січня 2016 року відповідач проживає окремо. З другої половини грудня 2017 року жодного разу він з дитиною не бачився. Участі у вихованні та догляді за дитиною він не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається. Матеріальної допомоги відповідач дитині не надає, хоча за рішенням суду повинен сплачувати аліменти. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на грудень 2019 року складає 38 363 грн. 45 коп..

Позивачка зазначала, що відповідач не забезпечує харчуванням дитину, свідомо ухиляється від спілкування з дитиною, і тому вона вважала, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов не визнав і заперечував проти його задоволення. В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що він має намір та бажання спілкуватися і приймати участь у вихованні сина. Однак, між ним і позивачкою після розірвання шлюбу склалися неприязні стосунки, а тому вона заперечує щодо спілкування його з сином. Враховуючи вік дитини, а також постійне її проживання з матір`ю, він не має можливості вирішити це питання самостійно без погодження з позивачкою. Також не відповідають дійсності твердження позивачки про те, що він не приймає жодної участі у матеріальних витратах на дитину, що, зокрема, підтверджується фіскальними чеками про перерахування ним коштів на ім`я позивачки та документами про оплату витрат на лікування сина. Наявна заборгованість по аліментах виникла в нього внаслідок тимчасових фінансових труднощів з роботою. Однак, вказану заборгованість він має намір погасити найближчим часом.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності третьої особи.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Судом встановлено, що з 02 листопада 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі сторони у справі мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу позов задоволено, і шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірвано.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на дитину станом на 01 грудня 2019 року становить 38 363 грн. 45 коп..

Відповідно до наданої суду ТОВ «ЖКП «Дніпрожитлосервіс» характеристики ОСОБА_1 від 03 січня 2020 року, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з липня 2014 року. За час проживання за вказаною адресою вона проявила себе виключно з позитивної сторони, скарг від сусідів не надходило. ОСОБА_1 проживає разом з сім`єю: з матір`ю ОСОБА_4 і малолітнім сином, 2015 року народження. За свідченнями сусідів вона працьовита, товариська, ввічлива. В побуті доброзичлива, чуйна. У неї міцна сім`я, самостійно утримує родину, разом з матір`ю займається вихованням дитини, бере активну участь у громадському житті будинку.

Згідно наданої суду характеристики Дошкільного навчального закладу № 571 м. Києва ОСОБА_3 , 2015 року народження, від 02 січня 2020 року, ОСОБА_3 відвідує Дошкільний навчальний заклад № 571 з 2018 року. За цей час він проявив себе як добрий, життєрадісний хлопчик. ОСОБА_3 виховується не в повній сім`ї, вихованням займається мати, ОСОБА_1 і бабуся ОСОБА_8 , які проводять з дитиною весь вільний час. За час відвідування ОСОБА_3 ДНЗ № 571 з батьком незнайомі, і участі у вихованні дитини він не приймає. Сім`я матеріально забезпечена, ОСОБА_3 має все необхідне для життя і відвідування дитсадка. ОСОБА_3 володіє досить великим словниковим запасом, правильно вимовляє всі фонеми, вміє висловлювати всі думки і правильно будувати речення. Проявляє інтерес до навчальних занять, вміє концентрувати увагу на поставленому завданні, легко знаходить спільну мову з однолітками, розуміє інструкції вихователя.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 04 лютого 2020 року на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 28 січня 2020 року (протокол № 2) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області) на теперішній час вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У Висновку вказано, що з 2018 року малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує дошкільний навчальний заклад № 571 м. Києва, вихованням займається мати ОСОБА_1 , яка проводить з сином весь вільний час. За період відвідування ОСОБА_3 дошкільного навчального закладу батько ОСОБА_2 жодного разу не приходив до дитячого садка, успіхами дитини не цікавився, з вихователями незнайомий. Батько ОСОБА_2 не звертався до органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації із заявами про встановлення порядку участі у вихованні дитини та усунення перешкод у спілкуванні з сином, визначення часу спілкування з ним, що свідчило б про його інтерес до малолітньої дитини. Вищезазначене свідчить про ухилення батьком ОСОБА_2 від виховання малолітньої дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками.

У відповідності до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не надає належного виховання дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не забезпечує дитину необхідними речами та продуктами харчування для належного розвитку дитини та свідомо не виконує свої батьківські обов`язки.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконує обов`язків щодо фізичного розвитку та виховання дитини, не цікавиться її подальшим вихованням, тому суд, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, погоджується з доводами позивача, третьої особи та Висновком органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року ст. ст. 150, 164, 165, 166 СК України, ст.ст.1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 40 коп..

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Інформація про третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, адреса місцезнаходження: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, 126.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковальчук