Єдиний унікальний номер: 379/977/21
Провадження № 2-о/379/37/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Мовчан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління ПФУ в Київській області про встановлення факту належності трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2021 заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому трудової книжки серія НОМЕР_1 , яка видана 29 травня 1982 року.

В обґрунтування вимог зазначає про те, що він, маючи намір оформити пенсію за віком звернувся до відповідача. Одним із документів, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. Проте, оскільки в його трудовій книжці на першій сторінці не поставлена печатка підприємства на якому вперше заповнювалася трудова книжка. В зв`язку з тим, що Таращанська автомобільна школа ДОСААФ, якою було видано трудову книжку, де він працював припинила своє існування ще в 90-х роках, заявник звернувся до суду.

В судове засідання заявник не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належно, у заяві просить провести розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи належно повідомлений, причини неявки не повідомив.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 29.04.1982 року заявник згідно наказу від 29.04.1982 був прийнятий на роботу в якості інструктора по спорту до Таращанської автошколи, в зв`язку з чим на нього 29.04.1982 була заведена трудова книжка, серія НОМЕР_1 , та зроблений відповідний запис.

При заповненні трудової книжки не було поставлено печатку підприємства на першій сторінці.

Встановлення факту належності заявниці трудової книжки необхідно для оформлення пенсії по віку.

Оскільки, невідповідність заповнення трудової книжки, як основного документу про трудову діяльність працівника, є перешкодою для зарахування заявнику трудового стажу при призначенні йому пенсії по віку, а підприємство на якому він працював реорганізовано та принило своє існування ще в 90-х роках, і у нього відсутня можливість привести у відповідність трудову книжку, останній звернулася до суду з даною заявою.

Факт належності заявнику, трудової книжки, серії НОМЕР_1 , заповненої 29.04.1982 року, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Так, даний факт стверджується: копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 23.09.1961, копією вкладишу з трудової книги колгоспника НОМЕР_3 , довідкою ТСО України Таращанської автомобільної школи №34 від 02.08.2021.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік фактів щодо встановлення яких суд розглядає справи, яка не передбачає встановлення факту належності трудової книжки. Натомість, ч.2 вказаної статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, суд, вважає, що вимога про встановлення факту належності трудової книжки, від якого залежить виникнення у заявника права на пенсію по віку, є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 247, 265, 273, 293-294, 315-316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , трудової книжки, серія НОМЕР_1 , заповненої 29.04.1982 року Таращанською автомобільною школою ДОСААФ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий:В. І. Зінкін