Справа № 202/1082/21
Провадження № 2-з/202/16/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

19 лютого 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Бєсєди Г.В., за участю секретаря: Голобородько О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича, акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_2 про визнання публічних торгів недійсними та із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що через порушення норм законодавства при проведенні електронних торгів, квартира, що була реалізована на електронних торгах буде продана відповідачу ОСОБА_2 за ціною, що не відповідає ринковій чим порушено її право на продаж майна за максимальною ціною, що надало б можливість позивачу виконати зобов`язання у більшому розмірі. Крім цього, посилається на порядок проведення торгів та строки призначення для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна.

Підставою забезпечення позову позивачем зазначено те, що невжиття заходів забезпечення може привести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ознайомившись із змістом заяви про забезпечення позову та доданими до заяви документами, суд приходить до такого.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича, акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», ОСОБА_2 про визнання публічних торгів недійсними.

Забезпечивши позов шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , перешкодить виконанню рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року, яке постановою Верховного Суду від 18.11.2020 року змінено в частині щодо розміру заборгованості, та яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №5854013 в загальному розмірі 76 782, 99 доларів США звернуто стягнення на нерухоме майно - квартиру, що розташована у АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експортом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, яке набрало законної сили, та за яким було видано виконавчий лист та відкрите виконавче провадження.

Наявність такого обмеження як арешт майна унеможливлює виконання рішення суду та задоволення майнових вимог стягувача, що порушує його права та законні очікування.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 260-261, 263, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда