Справа № 538/1571/21
Провадження № 2/538/470/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., з участю секретаря судового засідання Дробот О.П., представника позивача - адвоката Панченка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і просить визнати ОСОБА_2 , яка від 2017 року фактично мешкає у селі Яхники Лохвицької ОТГ Миргородського району Полтавської області, такою, що втратила право на користуванням житлом - квартирою у АДРЕСА_1 , - квартирою у АДРЕСА_2 (на час укладення вказаного договору - Луценки) по АДРЕСА_3 , загальною площею 59,0 кв.м, житловою площею - 33,4 кв.м, кількість кімнат - 2, яке належить йому, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29.09.2010 року ВМХ № 654994, у зв`язку з тривалим не проживанням відповідача за вказаною адресою та не укладенням між ним і нею договору піднайму з власником житла. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_4 . У вказаній квартирі зареєстрована колишня дружина його сина ОСОБА_3 відповідачка ОСОБА_2 . Остання вже тривалий час фактично проживає в АДРЕСА_5 . Шлюб між ними було розірвано рішенням суду від 30.01.2018 р. Також за цією адресою зареєстрований та проживає його внук ОСОБА_4 , та зареєстровані, але не проживають, внучки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Останні проживають разом з відповідачкою в с. Яшники. Реєстрація відповідачки за вищевказаною адресою створює перешкоди в користуванні квартирою, а саме, через це він не може скористатися належним чином правом на субсидію.

Ухвалою суду від 29.09.2021р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

17.11.2021 р. позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просив визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право на користуванням житлом - квартирою у АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 17 листопада 2021 р. підготовче провадження у вказаній справі було закрито, і справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник адвокат Панченко О.І. у судовому засіданні позов підтримали, суду пояснили обставини, викладені в ньому.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи з її обов`язковою участю не надавала.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 . Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.09.2010 р. серії ВМХ 654994, посвідченого приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Домбровською Т.В. (а.с.4-5), витягом з Державного реєстру правочинів від 29.092010 № 9058206 (а.с. 6), Постановами Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 травня 2016 р. № 1377-VIII та «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 р. № 807-IX.

Відповідно до довідки Жабківського старостату Виконавчого комітету Лохвицької міської ради № 248 від 09.09.2021р. за адресою АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (син), ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а.с. 16).

Як вбачається з рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 30 січня 2018 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 22.01.2006 р., шлюб розірвано, ОСОБА_2 обґрунтовуючи свої позовні вимоги та в судовому засіданні зазначила, що на час подання позову про розірвання шлюбу шлюбні відносини протягом останніх кількох місяців не підтримуються, і вони проживають окремо (а.с. 17).

З довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Лохвицької міської ради № 1532/02-08 від 22.09.2021 р. вбачається, що ОСОБА_2 , 10.06.1988 р., зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 , фактично на даний час проживає за адресою АДРЕСА_5 (а.с. 36).

Судові повістки, що направлялися відповідачу ОСОБА_2 в с. Яхники, отримані відповідачкою, що підтверджується поштовими розписками про отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 40, 48, 52).

Згідно акту обстеження матеріально побутових умов від 08.09.2021 р. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , за вказаною адресою зареєстрована, зокрема і, невістка ОСОБА_2 , яка з 2017 р. проживає в с. Яхники (а.с. 15).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_6 , працює соціальним працівником, по вул. Шевченка проживають люди, яких вона відвідує, і там часто вона бачить ОСОБА_7 , її дітей, які ходять до школи; ОСОБА_8 живе з дітьми та співмешканцем.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає в с. Жабки, знає позивача та його родину, його син був одружений, разом з дружиною та дітьми проживали в квартирі по АДРЕСА_2 , потім розійшлися, невістка позивача поїхала жити в с. Яхники до своїх батьків, а потім, говорили, що вона там вийшла другий раз заміж.

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 405 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Статтею 7 ЗаконуУкраїни «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено можливість зняття особи з реєстрації проживання на підставі заяви особи та рішення суду, зокрема , про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Права власника житлового будинку визначені ст. 386 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).

Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним за подання позовної заяви судовий збір в сумі 908,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користуванням житлом - квартирою АДРЕСА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 17 грудня 2021 р.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота