ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9480/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2021 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В провадження Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про направлення справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач обрала підсудність за місцем свого перебування у м. Києві.

В оригіналі свідоцтва про шлюб, доданий до позовної заяви міститься запис про те, що відповідач у справі ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_3 .

Як вбачається з позовної заяви, від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає.

Визначення підсудності справ з іноземним елементом залежить від категорії спору. При вирішенні питання про підсудність справ судам України також мають враховуватися вимоги загальної, альтернативної, договірної, виключної підсудності.

Згідно ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України про «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими ЦПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до положень, викладених в ст. 3 Закону України«Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні» (визначення термінів), вбачається, що «місце проживання» це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; «документи, до яких вносяться відомості про місце проживання», це паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

З аналізу вищевикладених норм права убачається, що місцем проживання фізичної особи є не фактичне місце проживання такої особи, а зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА».

Відповідно до наданої інформації позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до адміністративної території Дніпровського району міста Києва на який розповсюджується юрисдикція Дніпровського районного суду м. Києва.

Останнім відомим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 .

Позивачем не надано жодного доказу, щодо місцезнаходження майна відповідача та те, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача чи постійного заняття (роботи) є адреса, що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва.

Отже, вищевказана справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва відповідно до територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене вище, справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, тому позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбун належить передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 27, 28, 31, суд, -

п о с т а н о в и в :

Матеріали цивільної справи № 753/21114/21 (провадження 2/755/9480/21) за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити до Дніпровського районного суду м. Києва-за підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: