КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року м. Київ

Справа № 754/15174/21

Апеляційне провадження №22-ц/824/15788/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Панченко О.М. 07 жовтня 2021 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - передано на розгляд за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не було надано доказів права вибору нею підсудності при подачі позову саме до Деснянського районного суду м. Києва, а тому суд прийшов до висновку про необхідність передання справи за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням позивач, її представником - адвокатом Сташенко І.Ю. подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що суд безпідставно передав справу до іншого суду, порушивши при цьому норми процесуального права. Так, положення ст. 28 ЦПК України передбачають право позивача у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, пред`являти позов за місцем перебування позивача. В даній справі позивач неодноразово наголошувала на тому, що разом з дитиною проживає та веде побут у м. Києві в орендованій квартирі та вказала адресу свого фактичного місця перебування - АДРЕСА_1 .

Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи та позовну заяву, в якій позивач наводила беззаперечні факти на своє право скористатись альтернативною підсудністю. Зазначає, що згідно оскаржуваної ухвали вона не може скористатись своїм правом на суд, оскільки не має свого власного житла та місця реєстрації.

Зазначає, що суд не звернув уваги на те, що позов був поданий до Деснянського районного суду м. Києва з урахуванням вимог закону, які регулюють підсудність справ за вибором позивача та обрала суд за своїм місцем проживання.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до Деснянського районного суду м. Києва.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріалами справи, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В позовній заяві зазначено місце реєстрації позивача: АДРЕСА_2 .

Позивач вказує, що з листопада 2017 року проживає разом з дочкою в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

За визначенням наданим в ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»:

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку

Положеннями ч.ч. 1,10,17 ст. 6 цього Закону визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Пунктами 4 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Отже, чинним законодавством чітко встановлений порядок реєстрації, як місця проживання, так і місця перебування фізичної особи на території України, яке вимагає обов'язкового внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що місце перебування позивача за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано у визначеному законом порядку.

Враховуючи те, що спір стосується стягнення аліментів, позивач, в силу ч.1 ст. 28 ЦПК України, має право на подачу позову за правилами альтернативної підсудності. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про зареєстроване місце перебування позивача.

Отже, встановивши, що сторони зареєстровані у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, та те, що позивач не довела факту свого зареєстрованого місця проживання чи перебування в м. Києві, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про належність спору, що розглядається, до територіальної юрисдикції Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, за зареєстрованим місцем проживання як позивача, так і відповідача.

Вказані висновки апеляційного суду зроблені з урахуванням правових позицій викладених Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року справа №520/13993/19.

Враховуючи наведене, колегія суддів, переглядаючи оскаржувану ухвалу, дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Судом вірно було встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача та відповідача є: АДРЕСА_2 . Суд першої інстанції в повній мірі дослідив матеріали справи та дійшов вірного висновків про непідсудність даної справи Деснянського районному суду м. Києва.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставною для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук