Номер провадження: 22-ц/813/6981/21
Номер справи місцевого суду: 522/8187/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №522/8187/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одестранспарксервіс», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправним дій, зобов`язання не чинити перешкоди у безоплатному проїзді, визнання недійсними договорів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 1 лютого 2021 року у складі судді Чернявської Л.М., -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувшись 15 травня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказали, що проживають в будинку АДРЕСА_1 , мають власні транспортні засоби. З літа 2018 року в провулку Красному на пересіченні з вулицею Грецькою було встановлено шлагбаум, який перекриває в`їзд до АДРЕСА_2 та будинку, де проживають, з посиланням на платність паркуванням. Остаточно уточнивши 3 грудня 2019 року позовні вимоги, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили:

визнати протиправними дії КП «Одестранспарксервіс» та ОСОБА_3 щодо обмеження вільного та безкоштовного проїзду позивачам з АДРЕСА_3 до будинку АДРЕСА_1 , щодо організації і проведення діяльності паркування транспортних засобів на місцях паркування (спеціально відведеної автостоянки) загальною площею 398,00 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

зобов`язати КП «Одестранспарксервіс» та ОСОБА_3 не чинити будь-яких перешкод позивачем у безоплатному та вільному проїзду та пересуванню, в тому числі шляхом застосування спеціальних пристроїв-шлагбаумів, інших засобів для перешкоджання проїзду при в`їзді з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 до будинку АДРЕСА_1 та користування земельною ділянкою за вказаною адресою;

визнати недійсним Договір балансоутримання місць для паркування №99/П-КР-2018/03-01 від 15 травня 2018 року між КП «Одестранспарксервіс» та ФОП ОСОБА_3 щодо організації та проведення діяльності паркування транспортних засобів на місцях паркування (спеціально відведена автостоянка) загальною площею 405,5 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та Договір балансоутримання місць для паркування №154/П-КР-2019/03-01 від 18 червня 2019 року між КП «Одестранспарксервіс» та ФОП ОСОБА_3 щодо організації та проведення діяльності паркування транспортних засобів на місцях паркування (спеціально відведена автостоянка) загальною площею 398,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.3-7, 208-212).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 7 травня 2019 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.54).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2019 року за клопотанням представника позивачів виключено з кола відповідачів Виконавчий комітет Одеської міської ради, Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, Управління державного дорожнього господарства Одеської міської ради, Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради, Департамент транспорту, зв`язку та дорожнього руху Одеської міської ради, Управління патрульної поліції в м. Одесі; продовжено розгляд справи за вимогами до відповідачів КП «Одестранспарксервіс» та ФОП ОСОБА_3 (т.1 а.с.203-204).

Відповідачі КП «Одестранспарксервіс», ФОП ОСОБА_3 позов не визнали.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 1 лютого 20121 року позов задоволено частково;

визнано протиправними дії ФОП ОСОБА_3 щодо обмеження вільного та безперешкодного проїзду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з вулиці Грецької до будинку АДРЕСА_1 ;

зобов`язано ФОП ОСОБА_3 не чинити будь-яких перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у безоплатному та вільному проїзду та пересуванню, в тому числі й шляхом застосування спеціальних пристроїв-шлагбаумів, інших засобів для перешкоджання проїзду при в`їзді з АДРЕСА_3 до будинку АДРЕСА_1 ;

в іншій частині вимог відмовлено (т.2 а.с.73-75).

Висновок суду мотивовано тим, що послуги з утримання майданчиків для платного паркування надаються оператором з метою використання таких майданчиків за призначенням, а також санітарного очищення, зберігання та відновлення їх відповідно до законодавства, нормативів, норм, стандартів, порядків і правил з урахуванням безпеки дорожнього руху. Користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування. Відповідно до рішень виконавчого комітету Одеської міської ради доручено КП «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» розробити схему організації дорожнього руху по провулку Красному на ділянці від вулиці Дерибасівської до вулиці Грецької, а також забезпечити встановлення дорожніх знаків та механічних засобів обмеження паркування транспорту в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом, та диспетчерського пункту. Вказані рішення виконкому Одеської міської ради не визначають права та обов`язки відповідачів, на надають повноважень в частині обладнання місць паркування при заїзді від вулиці Грецької до вулиці Дерибасівської по провулку Красному та не передбачають здійснення оплати послуг за паркування під час проїзду через такий контрольно-пропускний пункт. Встановлено та не спростовано відповідачами, що КП «СМЕП» не приймало участі у встановленні контрольно-пропускного пункту. На схемі організації дорожнього руху по провулку Красному на ділянці від вулиці Дерибасівської до вулиці Грецької, затвердженій у встановленому порядку, відсутні дорожні знаки та таблички до них, визначені Правилами дорожнього руху, які передбачають проїзд платною дорогою, заїзд на платний майданчик, автостоянку або надання платних послуг. Проїзд з АДРЕСА_3 до АДРЕСА_2 прямує не тільки до автостоянки відповідача, а також до багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , альтернативних шляхів під`їзду до зазначених об`єктів не передбачено, а тому стягнення відповідачем ФОП ОСОБА_3 плати за послуги зберігання, які надаються на автостоянці, з усіх транспортних засобів, які проїжджають через такий контрольно-пропускний пункт, є протиправним та порушує права осіб, які не користуються послугами автостоянки.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати частково в частині відмови в задоволенні вимог і ухвалити в нове рішення про задоволення позову в повному обсязі (т.2 а.с.80-86).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному.

Однією з умов укладення Договору балансоутримання місць для паркування є наявність відповідного рішення Одеської міської ради про доповнення до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси. Лише після прийняття відповідного рішення КП «Одестранспарксервіс» як уповноважений орган має право укладати договір з оператором.

Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси поділяється на два додатки: Додаток №1 - перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (місця для паркування); Додаток №2 - перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені автостоянки).

Послання суду на те, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_2 включена до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси згідно пункту 726 Приморського району Додатку №1 до рішення Одеської міської ради від 27 серпня 2014 року №5286-УІ є безпідставним, оскільки пункт 726 відноситься до Додатку №1, а це місця для паркування, а не спеціально відведена автостоянка, яка була створена внаслідок укладення Договору №154/П-КР-2019/03-01 від 18 червня 2019 року, що в свою чергу прямо вказує на той факт, що КП «Одестранспарксервіс» ніяким чином не міг здійснити корегування, так як спеціально відведеної автостоянки за адресою: пров. Красний (від вулиці Грецької до вулиці Дерибасівської) на момент укладення Договору ні в Додатку №1, ні в Додатку №2 не існувало.

Таким чином, всупереч законодавству КП «Одестранспарксервіс» уклав з ФОП ОСОБА_3 . Договір балансоутримання місць для паркування за адресою: АДРЕСА_3 без відповідного рішення Одеської міської ради, що згідно частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України є підставою для визнання недійсним договору, який прямо порушує конституційні права апелянта в частині вільного пересування до свого житла. Наявність рішення Одеської міської ради №5954-УП від 29 квітня 2020 року не є підставою для відмови у визнанні недійсним Договору, так як рішення ради було оприлюднено в газеті 28 серпня 2020 року, а Договір укладено 18 червня 2019 року, крім того рішення ради оскаржується в судовому порядку. Суд не врахував доводи та аргументи позивача з яких підстав було укладено Договір та як він порушує права останнього.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_3 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення вимог і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.91-95).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Спеціальна земельна ділянка, відведена для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів по провулку Красному (від вулиці Грецької до вулиці Дерибасівської) в контексті положень постанови Кабінету Міністрів України №1342 від 3 грудня 2009 року «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів» є спеціально обладнаним майданчиком для платного паркування, на якому обов`язково повинні бути встановлені автоматичні в`їзні та виїзні термінали. Згідно вказаної постанови автоматичний в`їздний та виїзний термінал система пристроїв, яка призначена для пропуску/випуску транспортних засобів на майданчики/з майданчиків для паркування і може бути обладнана приладом для сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування. Послуги з утримання майданчиків для платного паркування надаються оператором з метою використання таких майданчиків за призначенням, а також санітарного очищення, збереження та відновлення їх відповідно до законодавства, нормативів, норм, стандартів, порядків і правил з урахуванням вимог безпеки дорожнього руху. Користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування. Суд не встановив, чи користувалися позивачі відповідними послугами з платного паркування, чи ні, суд не врахував, що позивачами не було надано жодного доказу того, що вони здійснюють паркування транспортних засобів поза межами майданчику для платного паркування, таким чином не користуючись послугами оператора з паркування. Судом не здійснено оцінку тому факту, що в рамках даної справи інтерес безперешкодного проїзду та паркування позивачів протиставляється загальному суспільному інтересу в безперешкодному та безперервному руху транспорту, з якого виходив виконавчий комітет Одеської міської ради при організації дорожнього руху на спірній території.

Усні посилання позивачів на очевидне порушення їх прав на вільне та безоплатне пересування транспортними засобами до їхнього помешкання та безоплатне паркування транспортних засобів на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 не має жодних юридичних підстав та відповідних доказів. Відповідно до пункту 1.3 Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі, затвердженому рішенням Одеської міської ради від 20 вересня 2011 року №1251-УІ, не належать до спеціально відведених автостоянок гаражі, автостоянки, власники або користувачі яких є платниками земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, а також земельні ділянки, що належать до прибудинкових територій та оформлені відповідно до вимог Земельного кодексу України. Єдиним документом, що підтверджує державну реєстрацію земельної ділянки з установленими межами та місцем розташування є витяг з Державного земельного кадастру. Проте, земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідна прибудинкова територія, не виділялась, будь-яка землевпорядна документація не розроблялася та відповідно жодної реєстрації земельної ділянки та прав на неї в передбаченому законодавством порядку не здійснювалося. Більш того, відповідно до положень пункту «а» частини 4 статті 83 ЗК України вулиці та проїзди відносяться до земель загального користування, які знаходяться у комунальній власності та не можуть передаватися у приватну власність. Спірна земельна ділянка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси, повноваження щодо організації дорожнього руху на якій належать виконавчим органам місцевої ради.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 обґрунтовує підтримання власної позиції щодо створення ФОП ОСОБА_3 та КП «Одестранспарксервіс» спеціально відведеної автостоянки шляхом підписання Договору №154/П-КР-2019/03-01 балансоутримання місць для паркування від 18 червня 2019 року, при тому що рішення Одеської міської ради про створення відведеної автостоянки за даною адресою було прийнято лише 29 квітня 2020 року та оприлюднено 28 серпня 2020 року. Відповідач навмисно ввів в оману, маніпулюючи поняттями спеціально відведена автостоянка та спеціально облаштований майданчик для платного паркування. Заборона позивачу проїзду до свого помешкання є протиправною поведінкою відповідачів, порушує конституційні права позивача. Відповідач фактично нав`язує свої послуги з паркування транспортних засобів. Позивач мешкає в будинку, який безпосередньо знаходиться біля спеціально відведеної автостоянки, а тому саме його права, інтереси та права інших мешканців будинку повинні були бути враховані при створенні спеціально відведеної автостоянки. Створення автостоянки призвело до того, що позивач не може вільно та безоплатно зупинятися біля будинку, в якому проживає (т.2 а.с.155-158).

16 листопада 2021 року ОСОБА_1 проінформовано суд про ухвалення судових рішень у справах №420/329/21 та №420/4882/19 щодо протиправності та скасування рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради «Про організацію дорожнього руху по провулку Красному на ділянці від вулиці Дерибасівської до вулиці Грецької» від 26 квітня 2019 року №171 та рішення Одеської міської ради від 29 квітня 2020 року №5954-УП «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 27 серпня 2014 року №5286-УІ «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси» у новій редакції» у частині доповнення пунктом №96 за Приморським районом «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені автостоянки)», затвердженого згідно із додатком №2, який міститься в підпункті 1.2 пункту 1 оспорюваного рішення, згідно з текстом якого Приморський район, №з/п96, місцезнаходження спеціальної земельної ділянки АДРЕСА_3 , кількість місць для паркування (одиниць) 24, займана площа (кв.м) -398, технічне облаштування- облаштовано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, судового рішення без змін з огляду на наступне.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками нерухомого майна (житлова нерухомість) та проживають у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_1 .

Між комунальним підприємством «Одеспастранссервіс» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено:

Договір №99/П-КР-2018/03-01 балансоутримання місць для паркування від 15 травня 2018 року щодо організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціальна відведена автостоянка) загальною площею 405 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 (405,5 м2) (дія договору припинена 18 червня 2019 року достроково за згодою сторін на підставі Додаткової угоди №2/19 від 18 червня 2019 року до Договору №99/П-КР-2018/03-01);

Договір №154/П-КР-2019/03-01 балансоутримання місць для паркування від 18 червня 2018 року щодо організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціальна відведена автостоянка) загальною площею 398 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 ).

За змістом Договору №154/П-КР-2019/03-01 балансоутримання місць для паркування від 18 червня 2018 року уповноважена особа надала право ФОП ОСОБА_3 як оператору на організацію та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на підставі:

постанови Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів»,

статті 268-1 Податкового кодексу України,

рішення Одеської міської ради від 23 грудня 2011 року №1631-УІ «Про затвердження Правил благоустрою території м. Одеси (текстова частина) у новій редакції»,

рішення Одеської міської ради від 22 листопада 2011 року №1534-УІ,

рішення Одеської міської ради від 27 серпня 2014 року №5286-УІ «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції»,

рішення Одеської міської ради від 20 вересня 2011 року №1251-УІ «Про затвердження Положення про організацію та порядок паркування із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Одесі».

На підставі Договору №154/П-КР-2019/03-01 балансоутримання місць для паркування від 18 червня 2018 року виникли правовідносини між КП «Одестранспарксервіс» та ФОП ОСОБА_3 , договір стосується господарської діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів. Позивачі фізичні особи ОСОБА_4 , ОСОБА_2 не є стороною договірних господарських відносин, тому за їх вимогами в порядку цивільного судочинства не підлягає визнанню недійсним вищевказаний Договір, рівно як і Договір №99/П-КР-2018/03-01 балансоутримання місць для паркування від 15 травня 2018 року, який є припиненим з 18 червня 2019 року за згодою сторін Договору.

Відмовляючи в частині вимог про визнання недійсним договорів, суд обґрунтовано послався на те, що позивачі не є стороною господарського договору.

ФОП ОСОБА_3 діяльність здійснював на підставі чинних господарських договорів, які ґрунтуються в тому числі й на рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та уповноважених ними органів; дотримання вимог закону як при укладенні договорів, так і при організації такої діяльності здійснюють уповноважені органи місцевого самоврядування.

У цивільному процесі права позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як фізичних осіб, які порушення своїх прав та законних інтересів обґрунтовують проведенням на ділянці за адресою: АДРЕСА_3 до вул. Дерибасівської діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, підлягають захисту в частині права вільного, безоплатного проїзду по АДРЕСА_3 до будинку АДРЕСА_1 , в якому позивачі проживають.

Суд в цій частині вимог захистив права позивачів, задовольнивши вимоги в частині усунення перешкод.

Поряд з тим, слушними є й доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_3 в тій частині, що право на вільний, безоплатний проїзд позивачів як мешканців будинку до місця свого проживання з паркуванням належних їм транспортних засобів поза межами майданчика для платного паркування не є тотожним праву безоплатного користування місцями для паркування, оскільки договірна діяльність з паркування не є довільною та безоплатною.

На час перегляду справи в суді апеляційної інстанції в порядку адміністративного судочинства прийнято ряд судових рішень, які впливають на подальшу діяльність суб`єкта господарювання з паркування транспортних засобів на ділянці за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року в справі №420/329/21 визнано протиправним та скасовано рішення Одеської міської ради від 29 квітня 2020 року №5954-УП «Про внесення змін до рішення Одеської міської від 27 серпня 2014 року №5386-УІ «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції» у частині доповнення пунктом №96 за Приморським районом «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси (спеціально відведені автостоянки)», затвердженого згідно із Додатком №2, який міститься в підпункті 1.2 пункту 1 оспорюваного рішення, згідно з текстом якого Приморський район, №з/п96, місцезнаходження спеціальної земельної ділянки АДРЕСА_3 , кількість місць для паркування (одиниць) 24, займана площа (кв.м) 398 технічне облаштування облаштовано.

Судове рішення в справі №420/329/21 в апеляційному порядку не оскаржено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року в справі №420/4882/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2021 року, визнано протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26 квітня 2018 року №171 «Про організацію дорожнього руху по провулку Красному на ділянці від вулиці Дерибасівської до вулиці Грецької»; зобов`язано Виконавчий комітет Одеської міської ради забезпечити демонтаж механічного засобу обмеження паркування транспорту-в`їзного/виїзного терміналу, обладнаного шлагбаумом, розміщеного по провулку Красному на ділянці від вулиці Дерибасівської до вулиці Грецької.

Судові рішення в справі №420/4882/19 в касаційному порядку не оскаржено.

Результати вказаних судових рішень підлягатимуть врахуванню всіма суб`єктами, які займаються організацією паркування транспортних засобів у місті Одесі, в тому числі й сторонами договірних відносин КП «Одестранспарксервіс» та ФОП ОСОБА_3 щодо діяльності останнього на ділянці за адресою: АДРЕСА_3 , проте такі судові рішенні не є безумовною підставою для задоволення позову, оскільки апеляційний суд перевіряє законність рішення суду першої інстанції на час його ухвалення судом першої інстанції.

Суд першої інстанції захистив порушене право позивачів на вільний, безоплатний проїзд до місця проживання у спосіб, передбачений статтею 16 ЦК України.

Підстави для скасування оскаржуваного судового рішення у цивільній справі відсутні.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 16 грудня 2021 року належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; клопотань про відкладення розгляду справи не подали. Справа в провадженні суду з березня 2021 року, учасники справи мали процесуальний час для надання суду як обґрунтування власних позицій, так і інформації про судові рішення в інших справах. Отже, розгляд справи завершується за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 1 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Одестранспарксервіс», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправним дій, зобов`язання не чинити перешкоди у безоплатному проїзді, визнання недійсними договорів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова