Справа № 450/800/20 Провадження № 2/450/422/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа Пустомитівська державна нотаріальна контора про предмет спору : визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача) з врахування уточнень позовних вимог :

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , батько позивача. Позивачу не було відомо про смерть батька, оскільки він з ним не спілкувався. Шлюб між батьками позивача, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова був розірваний. 22.11.2010 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова, ОСОБА_6 був позбавлений батьківських прав щодо позивача. 05.02.2020 року на мобільний телефон позивача надійшло повідомлення від Пустомитівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_6 . 06.02.2020 року позивач в Пустомитівській державній нотаріальній конторі дізнався, що після смерті батька відрилась спадщина, яку прийняли мати спадкодавця ОСОБА_4 та неповнолітня донька від другого шлюбу ОСОБА_5 в інтересах якої діє її законний представник ОСОБА_3 06.02.2020 року позивач написав заяву про прийняття спадщини, однак листом державного нотаріуса позивачу вказано, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Зазначає, що законним представником іншого спадкоємця, нотаріусу було повідомлено про наявність інших спадкоємців за законом, а саме про матір померлого ОСОБА_4 та сина ОСОБА_1 , місце проживання яких їй невідомо. ОСОБА_4 в заяві про прийняття спадщини про наявність інших спадкоємців, зазначила лише ОСОБА_5 . Таким чином вважає, що нотаріус Пустомитівської державної нотаріальної контори вчасно отримала інформацію стосовно часу та місця відкриття спадщини, кола спадкоємців. Однак отримавши вказану інформацію про позивача, як спадкоємця майна померлого з 08.08.2019 року по 05.02.2020 року, не вчинила дій для вчасного повідомлення позивача про відкриття спадщини та не здійснила виклику позивача до державної нотаріальної контори, у тому числі шляхом поміщення публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Зазначає, що про місце проживання позивача, було відоме відповідачу ОСОБА_4 . На підставі вищенаведеного просить позовні вимоги задоволити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві, заяві про уточнення позовних вимог, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Позивач також зазначив, що строк для прийняття спадщини ним був пропущений через особисті життєві обставини, а саме дідо позивача ОСОБА_7 з 2016 року мав хронічне захворювання цукровий діабет П типу, важкої форми, стадії декомпенсації. В серпні 2018 року дід переніс операцію з приводу гангрени, тому потребував постійного стороннього догляду. ІНФОРМАЦІЯ_3 після тривалої хвороби помер.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 , заперечили, щодо задоволення заявлених позовних вимог, просила в задоволенні таких відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що позивач будучи повнолітнім не спілкувався та не бажав спілкуватися з батьком, та не визнавав ОСОБА_6 своїм батьком. Спадкодавець був хворою людиною, переніс операцію по видаленню підшлункової, лікувала і доглядала його відповідач. У відзиві на позовну заяву вказала, що правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

В судовому засіданні законний представник відповідача ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги визнала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

06.03.2020 року запит, щодо доступу до персональних даних; 31.03.2020 року відповідь на запит, щодо персональних даних; 01.04.2020 року ухвала про відкриття провадження у справі; 04.05.2020 року клопотання позивача про відкладення розгляду справи; 26.05.2020 року клопотання представника третьої особи про розгляд справи у її відсутності; 10.08.2020 року клопотання позивача про витребування доказів; 10.08.2020 року ухвала про витребування доказів; 04.09.2020 року відзив на позовну заяву; 09.09.2020 року відповідь на відзив; 09.09.2020 року клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи; 02.10.2020 року копія спадкової справи; 05.10.2020 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; 05.10.2020 року клопотання відповідача про надання копії матеріалів справи; 05.10.2020 року клопотання представника позивача про ознайомлення з матеріалами справи; 12.10.2020 року відзив на позовну заяву; 06.11.2020 року заява про уточнення позовних вимог; 11.01.2021 року клопотання представника третьої особи про розгляд справи у її відсутності; 15.01.2021 року клопотання представника третьої особи про розгляд справи у її відсутності; 26.01.2021 року письмові пояснення позивача; 26.01.2021 року клопотання представника позивача про завершення підготовчого судового засідання у відсутності позивача; 26.01.2021 року клопотання законного представника відповідача ОСОБА_3 про завершення підготовчого судового засідання у її відсутності; 26.01.2021 року клопотання відповідача ОСОБА_4 про завершення підготовчого судового засідання у її відсутності; 26.01.2021 року ухвала про призначення справи до судового розгляду.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та законного представника відповідача, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно 18.02.2020 року.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина.

08.08.2019 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 36/2019.

Із заявою про прийняття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулась ОСОБА_5 , донька спадкодавця, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 04.03.2005 року. В заяві про прийняття спадщини, вказала, що окрім неї іншими спадкоємцями за законом, є мати померлого ОСОБА_4 та син померлого ОСОБА_1 , місце проживання яких їй невідомі.

07.10.2019 року із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4 , матір спадкодавця. В заяві вказала, що інших спадкоємців до майна померлого немає.

28.01.2020 року ОСОБА_4 , звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в якій вказала, що окрім неї іншим спадкоємцем за законом, є дочка померлого ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про прийняття спадщини, звернувся ОСОБА_1 , син спадкодавця що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим повторно 31.08.2011 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0 від 01.10.2020 року.

10.02.2020 року Пустомитівська державна нотаріальна контора листом повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 1269 ЦК України, його заява про прийняття спадщини подана 06.02.2020 року, тобто після спливу встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з довідкою виконкому Пустомитівської міської ради Львівської області ОСОБА_6 , постійно до дня смерті проживав та був зареєстрований один за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22.11.2010 року, ОСОБА_6 , позбавлено батьківських прав, щодо дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ст. 1224 ЦК України, позивач не усунутий від права на спадкування.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Водночас правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постановах від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17, від 11 листопада 2020 року № 750/262/20.

З огляду на зазначене, у випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Між тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц, від 13 грудня 2018 року у справі № 459/295/16-ц.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач покликається на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини на його необізнаність про смерть батька, неповідомлення нотаріусом про відкриття спадкової справи, та що він здійснював постійний догляд свого діда.

Суд вважає, що не спілкування позивача зі спадкодавцем, а також необізнаність спадкоємця про факт смерті батька не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Разом з тим саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Безпідставними, є покликання позивача на недобросовісність поведінки іншого спадкоємця - відповідача (матері спадкодавця), щодо ненадання відомостей нотаріусу про наявність інших спадкоємців, оскільки вказані обставини також не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як не є перешкодою на вчинення спадкоємцем дій по прийняттю спадщини відповідно до норм цивільного права.

Також безпідставними, є покликання, щодо обов`язку нотаріуса відповідно до положень ст. 63 ЗУ «Про нотаріат», повідомляти про відкриття спадщини тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, та згідно якої нотаріус наділений правом виклику спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі, з наступних підстав.

Нотаріусом не було порушено вимоги статті 63 Закону України «Про нотаріат», оскільки відповідно до цих вимог нотаріус, лише в разі отримання від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, та може зробити виклик шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Судом не було встановлено, а позивачем не доведено, що нотаріусу було відомо місце проживання або роботи позивача. Отож нотаріус вправі, а не зобов`язаний робити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Вказана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 28.02.2020 року у справі № 297/1241/18.

Щодо покликання позивача на поважність причини пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини, що він здійснював догляд за хворим дідом ОСОБА_7 , то суд відхиляє такі покликання виходячи з наступного.

На підтвердження того, що ОСОБА_7 хворів та потребував стороннього догляду позивач долучив :

виписку із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_7 від вересня 2018 року з діагнозом цукровий діабет ІІ тип, важка форма стадія декомпенсація, однак суд звертає увага, що вказана виписка передує одному року до смерті спадкодавця ОСОБА_6 ;

лікарське свідоцтво про смерть № 41 від 08.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті серцево-судинна недостатність II Б ІІІ ст. Загальний атеросклероз.

При цьому, в наданих документах відсутні застереження, що ОСОБА_7 , потребував постійного догляду. Окрім того позивач заяву про прийняття спадщини міг скерувати поштою.

Враховуючи викладене вище, позивачем не доведено існування поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій та оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач : ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 .

Відповідач : ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_3 АДРЕСА_4 .

Третя особа : Пустомитівська державна нотаріальна контора, Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 24, .

Повний текст судового рішення складено 18.02.2021 року.

СуддяН. Б. Добош