КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

при секретарі Гайворонському В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ ГРУПП», третя особа: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про скасування рішень про призначення керівником, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року в складі судді Ул`яновської О. В.,

встановив:

26.08.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд скасувати рішення, прийняте засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНТ-АВТО ТРЕВЕЛ» ( далі - ТОВ «ГРАНТ АВТО-ТРЕВЕЛ» ) (, юридична адреса: м. Київ, проспект Леся Курбаса, буд. 12-А, оф. 9), про призначення її керівником цього товариства.

Також просила суд скасувати рішення, прийняте засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ ГРУПП» ( далі - ТОВ ЮНІТ ГРУПП») ( , юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Кримського, буд. 4-А, оф. 21), про призначення її керівником цього товариства.

Посилалась на ті підстави, що на початку 2020 року, через засоби електронного зв`язку, вона дізналась, що є керівником в наступних підприємствах: ТОВ «ЮНІТ ГРУПП» та ТОВ «ГРАНТ АВТО-ТРЕВЕЛ». Засновники вказаних товариств без її згоди та волі прийняли рішення про обрання її керівником, в подальшому державними реєстраторами було внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру юридичних осіб та підприємств, використовують її особисті дані та цифровий підпис при здачі звітності та підписанні документів внутрішнього та зовнішнього обігу підприємства.

Про виявлену фальсифікацію та підробку документів нею було повідомлено до Народицького відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області та підрозділів податкової служби. По фактам фальсифікації було відкрито кримінальне провадження №0000033.

Протиправними діями відповідачів їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 50 000 грн, яку вона просила стягнути з відповідачів на її користь.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЮНІТ ГРУПП», третя особа: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про скасування рішень засновниками товариства та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Питання щодо відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ГРАНТ АВТО ТРЕВЕЛ», третя особа: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про скасування рішень засновниками товариства та відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції вирішено не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що даний спір виник між учасником товариства і самим товариством, який має вирішуватися судом господарської юрисдикції. Зазначила, що вона не є учасником товариства, а позов подано нею як фізичною особою.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що справа відноситься до господарської юрисдикції.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється за правилами іншого судочинства.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа - учасник приватноправових відносин.

У порядку цивільного судочинства зазвичай можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є, як правило, фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію суду, також необхідно насамперед з`ясувати характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постановах: від 15 травня 2019 року у справі № 125/1267/16-ц (провадження № 14-160цс19), від 19 лютого 2020 року у справі № 387/515/18 (провадження № 14-430 цс 19).

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір у справі виник між учасником товариства та самим товариством, а тому має вирішуватися судом господарської юрисдикції.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками юридичної особи, пов`язані зі створенням, діяльністю такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Отже, справи, що виникають з корпоративних відносин, - це справи зі спорів між юридичними особами та їх учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасниками, які вибули, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, що пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними: актів органів управління юридичної особи; її установчих документів; правочинів, укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (частини перша та третя статті 167 ГК України).

Тлумачення вищевказаних положень норм права свідчить про те, що при віднесенні конкретної справи до юрисдикції господарських судів визначальним є саме встановлення між сторонами характеру корпоративних правовідносин, що виключає вирішення такого спору у порядку цивільного судочинства, незалежно від суб`єктного складу осіб, які беруть участь у справі.

Такі висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 16 травня 2018 року у справі № 904/2194/17 (провадження № 12-79гс18), від 30 травня 2018 року у справі № 916/978/17 (провадження № 12-100гс18) та постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 3-327гс15.

Корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи (пункт 29 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/18015/17 від 11 вересня 2018 року).

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог закону не врахував те, що правовідносини у цій справі за своїм характером не є корпоративними, оскільки спір виник не між юридичною особою та її учасником.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у зазначеній цивільній справі є помилковим, оскаржуване судове рішення не може вважатися законним й обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ ГРУПП», третя особа: Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про скасування рішень про призначення керівником, відшкодування моральної шкоди направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк