н/п 2/490/2485/2021 Справа № 490/910/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

18 лютого 2021 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м.Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну частки майна,-

ВСТАНОВИВ:

28.01.20019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну часток у праві спільної часткової власності у спільному майні та визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою від 10.12.2019 року під головуванням судді Черенкової Н.П. припинено врегулювання спору за участю судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну часток у праві спільної часткової власності у спільному майні та визначення порядку володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2019 року визначено головуючого по справі суддю ОСОБА_3 .

Ухвалою від 02.01.2020 року справу прийнято до провадження суддею ОСОБА_3 .

Розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.02.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

15.02.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А..

Разом з тим, в березні 2017 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, що знаходиться у спільній сумісній власності, за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач просить вказану земельну ділянку площею 614 кв.м. розподілити між позивачем та відповідачем відповідно до положень ст.. 89 ЗК України та ст.. 370 ЦК України та виділити йому в натурі відповідну частину земельної ділянки, встановити відповідно до ст. 106 ЗК України тверді межі ділянки в натурі .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у справі № 490/2295/17 від 20 липня 2018 року, під головуванням судді Гуденко О.А., відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки у праві спільної сумісної власності.

Крім того, ухвалою від 18.11.2020 року Центрального районного суду м.Миколаєва у під головуванням судді Гуденко О.А. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 20 липня 2018 року в справі №490/2295/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки у праві спільної сумісної власності в силі.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали , суддею Гуденко О.А. надано оцінку встановленим нею обставинам і як спадкоємства після смерті ОСОБА_4 відповідакчи ОСОБА_2 , так і розміру часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ( як правонаступника ОСОБА_4 ) у будинку по АДРЕСА_1 , а також зроблино висновок про можливість поділу земельної ділянки між співвласниками домоволодіння за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1статті 39 ЦПК України, передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях36,37і38цьогоКодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч.1 ст.40ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом… (ст. 6 Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод).

Основним завданням судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судових спорів, на основі принципів, зокрема верховенства права та рівності всіх учасників перед законом і судом. (ЦПК України)

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. (За Кодексом суддівської етики).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За такого, є підстави для самовідводу з таких підстав: з метою недопущення сумніву в неупередженості судді; у зв`язку із необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи; недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду та забезпечення довіри до судової влади України; виключення суб`єктивних підстав для сумніву заявника в неупередженості суду. Суддя також не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. (Постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 13.06.2017 року "Про незалежність судової влади").

Підставою для самовідводу судді, є зокрема, наявність обставин, які б викликали у стороннього спостерігача сумнів в неупередженості судді.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи, що суддею Гуденко О.А. була розглянута цивільна справа №490/2295/17 між тими самим сторонами та зроблено висновки по тим обставинам, які входять до предмету доказування у межах вказаної цивільної справи за заявленими ОСОБА_1 позовними вимогами - то для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, головуючий суддя вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі №490/910/19.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у п.5 ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Керуючись ст.ст.36, 39, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної справи №490/910/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну часток у праві спільної часткової власності та про визначення порядку володіння та корситування земельною ділянкою.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гуденко О.А.