Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/126/21
Провадження № 2/499/199/21
У Х В А Л А

про направлення справи за підсутністю

19 лютого 2021 року смт.Іванівка

Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., при вирішенні питання про прийняття до провадження та відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про захист прав споживачів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Іванівського районного суду з вищевказаним позовом, посилаючись на ту, що між АТ «Дельта банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір №003-15501-051112 від 05.11.2012 року , згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 22500,00 грн. між АТ «Дельта банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним договором перейшло до відповідача. Однак вказаний договір суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», зокрема ст.ст. 11, 18 вказаного закону. При підписані договору йому не було повідомлено про наявні кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий; строк на який кредит може бути одержаний, варіанти повернення кредиту; податковий режим сплати відсотків; позитивні та негативні аспекти пропонованих схем кредитування.

На підставі чого позивач просив визнати кредитний договір №003-15501-051112 від 05.11.2012 року укладений між ним та АТ «Дельта банк» недійсним з застосуванням наслідків недійсності правочину.

Дослідивши дану позовну заяву в порядку вирішення питання про прийняття до провадження та відкриття провадження за зазначеним позовом, приходжу до висновку про необхідність передачі справи на розгляд до належного суду у зв`язку з порушенням правил територіальної підсудності, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VI).

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, яка визначає загальну підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, положеннями ст. 28 ЦПК України визначено альтернативну підсудність справ за вибором позивача, відповідно до ч. 16 якої позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою ст. 30 ЦПК України. Зокрема, відповідно до ч. 5 ст.28 ЦПК, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання або перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

При цьому, відзначається, що Закон України «Про захист прав споживачів» є нормативно-правовим актом, що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Отже, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права саме споживача, із зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

У статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено основні права громадян як споживачів, а саме - це права споживачів на належну якість продукції та обслуговування; на безпеку продукції; на необхідну достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника; на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством; на обмін товару неналежної якості.

За змістом п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, види діяльності ПАТ «Дельта банк» «згідно з кодом КВЕД 64.19 - інші види грошового посередництва».

Із позовної заяви слідує, що спір між сторонами виник з приводу укладення договору банківських послуг, які у свою чергу виникли у зв`язку з відкриттям ПАТ «Дельта банк» позивачу карткового рахунку та встановлення кредитного ліміту на ньому.

Метою укладення договору між сторонами було надання грошових коштів на умовах фінансового кредиту, тобто позивачу ОСОБА_1 було надано фінансовий, а не споживчий кредит і даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Тому виходячи із аналізу Закону України «Про захист прав споживачів», в даному випадку позивач ОСОБА_1 не є споживачем послуг та відповідно на дані правовідносини не поширюється Закон України «Про захист прав споживачів», а отже між позивачем та відповідачем виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

З огляду на зазначене, до даного позову підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 27 ЦПК України, при цьому, судом також встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , місцезнаходженням відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», яке є юридичною особою, є м. Київ, вул. Кудрявський узвіз 5Б, що свідчить про непідсудність зазначеної справи Іванівському районному суду Одеської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що між сторонами виник спір на підставі договірних відносин, які (договірні відносини) регулюються відповідними положеннями ст.ст.203, 207, 215 Цивільного кодексу України, враховуючи, при цьому, що юридична адреса, зокрема, відповідача (юридичної особи) ТОВ «Вердикт Капітал» знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз 5Б, що за територіальним розподілом м. Київ на райони відноситься до Шевченківського району м. Києва, суд приходить до висновку, що дана справа підлягає передачі на розгляд до належного суду, яким є Шевченківський районний суд м. Києва, з підстав ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 27, 28, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про захист прав споживачів - передати на розгляд до належного суду за місцезнаходженням відповідача публічного акціонерного товариства «ОТП-Банк», а саме: Шевченківського районного суду м. Києва.

Копію ухвали направити позивачу до відома.

Ухвала набирає законної сини з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала про передачу справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СуддяІ. В. Погорєлов