справа № 208/1234/21
№ провадження 2-з/208/31/21
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 «про забезпечення позову»,-

встановив:

22.02.2021 року через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 «про забезпечення позову», до подання позовної заяви згідно до якої просить:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиної (Газматової) Аліни Анатоліївни від 08 жовтня 2019 року за № 6424 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будинок 5Б), , заборгованості в розмірі 44 491,16 гривень за кредитним договором № 490916338 від 28.05.2014 року до набрання рішенням законної сили.

Вивчивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

22.02.2021 рік, ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову, в порядку ч. 2 ст. 149 ЦПК України, до подання позовної заяви

Так, згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 заявлено про намір звернення із позовною заявою.

Згідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

П. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Так, виконавчий напис оскаржується у судовому порядку шляхом звернення до суду з позовом до стягувачів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (Постанова ВС від 14.08.2019 у справі № 519/77/18).

Предметом стягнення за виконавчим написом є доходи ОСОБА_1 ..

За загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України). Проте у справах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у Позивача є право обрати альтернативну підсудність за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).

Поняття «місце виконання» є досить широким та включає в себе місце проживання, перебування, роботи Позивача, місцезнаходження його майна (ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження).

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів:

-місцем проживання за виконавчим написом позивача є АДРЕСА_2 ;

-місцем праці та отримання доходу і виконання виконавчого напису є Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ОВЕН», , адреса: 51100, Дніпропетровська область, Магдалинівський район, селище міського типу Магдалинівка, вулиця Радянська, будинок № 2;

-місце знаходженням відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», є м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, будинок № 5-Б.

Тобто жодна адреса та місце знаходження як позивача так і відповідача не віднесено за територіальною підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

В той же час, ОСОБА_1 долучено до заяви копію паспорту громадянина України на ім`я заявниці, якість якої не надає можливості встановити дані про реєстрацію заявниці, відображених у графах реєстрації місця проживання позивача. Інших будь-яких доказів на підтвердження фактичного проживання заявниці за вказаною у заяві адресою, до заяви не долучено.

Таким чином, заявником ОСОБА_1 не підтверджено право на застосування альтернативної підсудності за фактичним місцем проживання, перебуванням, роботи Позивача, або місцезнаходження її майна в межах територіальної підсудності віднесеної саме до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Крім того, в порушення п. 4, 5 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, ОСОБА_1 не зазначено підстави та обґрунтування для застосування заявленого заходу забезпечення позову, в сукупності з визначенням ціни позову, про забезпечення якого просить заявник.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

А тому не виконання та недотримання вимог ЦПК України при зверненні із заявою до суду, передбачає процесуальні наслідки визначені нормами ЦПК, а саме: згідно до ч. 10 ст. 154 ЦПК України, передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 150-153, ч. 10 ст. 154 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 «про забезпечення позову», згідно до ч. 10 ст. 154 ЦПК України повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Івченко Т. П.