№2/756/7556/21
У Х В А Л А
17 грудня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шевчук А.В., розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 зареєстрованого 03.10.2015 року відділом РАЦС Тюмрюкського районного управління РАЦС Краснодарського краю Російської Федерації, актовий запис 671.

За твердженням позивача, від шлюбу дітей не мають, більше того, шлюб вже розірваний 05.03.2019 року на території окупованого Криму відділом запису актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя, однак вказаний документ не має юридичної сили та не визнається компетентними органами України.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

З позовної заяви та наданих документів вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповіача є в/ч НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , а місцем фактичного проживання будинок АДРЕСА_2 .

Статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та Правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом м. Києва.

Підсудність даної справи не визначалась Апеляційним судом м. Києва саме Оболонському районному суду м. Києва в порядку ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та Правовий режим на тимчасово окупованій території України».

При цьому, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.10.2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд Оболонському районному суду м. Києва лише тому, що позивачем вказано у позовній заяві місцем свого проживання начебто Оболонський район м. Києва.

У відповідності до ч.2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З огляду на зміст ЦПК України, зареєстроване місце проживання позивача, відповідача, повинно бути в кожному випадку достовірно встановлено, при цьому тимчасове перебування особи в певному місці не може рахуватися її місцем проживання.

Згідно відповіді від 14.12.2021 року ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованою у м. Києві не знайдено.

Таким чином, за відсутності достовірних відомостей про зареєстроване місце проживання позивача в Оболонському районі м. Києва, за відсутності підтвердження домовленості подружжя про місце розгляду справи, правові підстави для розгляду позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в Оболонському районному суді м. Києва відсутні.

За правилами ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду за встановленою цим Кодексом підсудністю, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідач значиться зареєстрованим у Автономній Республіці Крим, територія якого визнана тимчасово окупованою, а позивач в даному спорі не зареєстрована на території Оболонського району м. Києва, беручи до уваги встановлений Законом порядок зміни територіальної підсудності судових справ, підсудних судам розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, дана справа підлягає поверненню до Києво-Святошинського районного суду м. Києва, як помилково направлена до Оболонського районного суду м. Києва.
Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та Правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 27, 28, 31 ЦПК України, -
у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути до Києво-Святошинського районного суду м. Києва, як помилково направлену.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шевчук