Номер провадження 2/243/174/2021
Номер справи 243/7932/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17 » лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Слов`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Слов`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі ордеру, виданого виконкомом Слов`янської міської ради народних депутатів на підставі рішення від 15.07.1987 року №355, довідки ЖБК №35 «Мирний» від 31.07.2020 року №42 про сплату пайового внеску за виплачену кооперативну квартиру у повному обсязі. ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса щодо оформлення спадщини після ОСОБА_4 , але постановою нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця.

Просять суд визнати право власності на 4/6 ід. частки квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , оскільки вказана квартира була придбана в період шлюбу, та по 1/6 ід. Часток за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та їхній представник, ОСОБА_5 , не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - Слов`янська міська рада, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу без участі свого представника, проти задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , 08.10.1977 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.10.1978 року, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , 06.09.1997 року ОСОБА_8 уклав шлюб з ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 19.03.1985 року, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 30.10.1999 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Слов`янську Донецької області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.07.2020 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємець не надав правовстановлюючих документів на вказану квартиру на ім`я спадкодавця.

16.07.1987 року виконкомом Слов`янської міської ради народних депутатів на підставі рішення №355 від 15.07.1987 року ОСОБА_4 як члену ЖБК та членам його родини: дружині ОСОБА_1 , дочці ОСОБА_7 та синові ОСОБА_2 , було видано ордер на житлове приміщення №8 серія К на право займання житлового приміщення житловою площею 38,98 кв.м в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою ЖБК №35 «Мирний» від 31.07.2020 року за №42, ОСОБА_4 був членом ЖБК №35 «Мирний», ОСОБА_4 отримав в ЖБК №35 «Мирний» трикімнатну квартиру в частці кооперативу за адресою: АДРЕСА_3 , на другому поверсі загальною площею 63,5 кв.м, у тому числі 38,98 кв.м житлова площа. Пайовий внесок у сумі 10600 грн. ОСОБА_4 сплатив у повному обсязі.

Дані про реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні, що вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з довідкою ЖБК №35 «Мирний» від 15.07.2020 року за №41, на дату смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 524-527 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Так, згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР, яка визначає поняття прийняття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР визначено два рівнозначних способи прийняття спадщини:

1)фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном;

2)подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються у рівних частках діти (у тому числі всиновлені), подружжя і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Суд встановив, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Пленум Верховного Суду України в пункті 8 своєї Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі, коли спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Таким чином, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово - будівельному кооперативі входить до складу спадщини.

З огляду на вищезазначене, за життя ОСОБА_4 виплатив Житлово-будівельному кооперативу №35 у повному обсязі внески за квартиру, отже останній вважав себе її власником, але не отримав правовстановлюючі документи, у зв`язку з цим позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права.

Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 Закону України «Про власність», що набрав чинності з 15 квітня 1991 року та втратив чинність з 20 червня 2007 року, статті 22Кодексу про шлюб та сім'ю України, які були чинні на момент виникнення правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно; майно, набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності.

Цивільний кодекс України в редакції, що діяла до 01 січня 2004 року, не передбачав обов`язкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно та не пов`язував з державною реєстрацією виникнення такого права.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 17 Закону України «Про власність» право власності на кооперативну квартиру набувала не будь-яка особа, яка здійснювала платежі в рахунок пайових внесків, а тільки член ЖБК та члени його сім`ї, які повністю внесли пайовий внесок за квартиру, надану їм у користування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Оскільки вищезазначена квартира була набута у власність в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , вона належала їм на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині кожному, тому ОСОБА_1 має право на 1/2 ід.частку квартири як спільне майно подружжя та 1/6 ід.частку спадщини після чоловіка, а загалом 4/6 частки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на 1/6 ід.частку спадщини кожний.

Враховуючи викладене, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, враховуючи, що пайовий внесок за квартиру сплачено за життя спадкодавця в повному обсязі, спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину, є позивачі, які через незалежні від них обставини на теперішній час позбавлені можливості оформити свої спадкові права, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Слов`янської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати право приватної спільної часткової власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,3 кв.м, житловою площею 39,0 кв.м, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 - на 4/6 ід.частки, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 - на 1/6 ід.частку, за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 - на 1/6 ід.частку.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 22 лютого 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова