Справа № 466/1072/21
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

17 лютого 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П.Т. ознайомившись із заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз 5» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, -

в с т а н о в и в:

12 лютого 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Зараз 5» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Розглянувши надані матеріали, приходжу висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається з поданих матеріалів, заявлена сума до стягнення у розмірі 21 522,33 грн. не відповідає поданому заявником розрахунку.

Таким чином, із заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається виникнення права грошової вимоги на заявлені до стягнення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, а тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Крім того, в силу ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення із заявою після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Зараз 5» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: П. Т. Едер