Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

спр. № 336/5019/20

пр. № 2/336/450/2021

м. Запоріжжя 05 лютого 2021 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Олексієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом.

В позові вказує, що 06 вересня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №879-Ф, згідно з умовами якого банк зобов`язується адати на умовах кредитного договору, а позичальник зобов`язаний отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені кредитним договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.1.Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 17 500,00 (сімнадцять тисяч п`ятсот дол.. США 00 центів) доларів США. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати баку відповідну плату (проценти) у розмірі 13,0% процентів річних.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається на 240 місяців, з остаточним терміном повернення не пізніше 03 вересня 2027 року.

Згідно п.п. 4.3.1, 4.3.2. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати вся умови Кредитного договору та взяті на себе Кредитним договором зобов`язання, також зобов`язання за іншими договорами, укладеними з банком. Точно в строки, обумовлені Кредитним договором, погашати кредит та своєчасно у визначені строки сплачувати проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.5.2.Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, передбачених Кредитним договором , банк має право застосувати до позичальника штрафні санкції, з яких, за порушення позичальником строків виконання зобов`язань щодо повернення кредиту та процентів. Позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення платежу, за кожен день прострочення.

В забезпечення виконання зобов`язання Кредитним договором 06 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №1П/879-Ф.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору поруки, поручитель зобов`язується перед банком відповідати солідарно з позичальником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі, того, що виникає у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору.

Станом на 05.08.2020 року розмір заборгованості відповідача перед банком становить 15 648,26 дол.США, яка складається:

-Заборгованість за кредитом 14 701,47 дол.США

-Заборгованість за відсотками 688,53 дол. США

-Заборгованість 3% річних від простроченої суми основного боргу 181,43 дол.США

-Заборгованість 3% річних від прострочених процентах 76,83 дол.США

Пеня за порушення зобов`язань за договором становить 19 136,32 гривень, з яких: пеня по простроченому основному боргу 12 917,15 грн.; пеня по прострочених процентах 6 219,16 грн.

На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору.

10.10.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначила, що позов визнає частково, а саме, в частині заборгованості 3% річних від простроченої суми основного боргу 181,43 дол.США, і заборгованість 3% річних від прострочених процентах 76,83 дол.США. Вважає, що вони нараховані безпідставно. Право на отримання цього виду санкцій позивач має після закінчення терміну дії договору, у випадку непогашення заборгованості, або у випадку винесення судом рішення по цій справі, що автоматично припиняє термін дії договору. А також не визнається пеня по прострочених відсотках у розмірі 6219 грн. 16 коп. Зазначила, про припинення договору поруки та застосування строку позовної давності.

Крім того, суду було надана відповідь на відзив в якому зазначено, що в зв`язку з тим,що позичальник не виконував належним чином грошові зобов`язання за договором про іпотечний кредит, банк нарахував заборгованість 3% річних від простроченої суми основного боргу, відсотки та пеню. Щодо припинення договору поруки зазначено, що Верховний суд України дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного червоно платежу. Щодо застосування строку позовної давності зазначено, що числення строку починається з кінцевої дати повернення кредитних коштів, а саме з 03 вересня 2027 року або з моменту пред`явлення позову (вимоги).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, представник відповідача ОСОБА_1 позов визнав частково.

Вислухавши пояснення сторін, всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 06 вересня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №879-Ф, згідно з умовами якого банк зобов`язується адати на умовах кредитного договору, а позичальник зобов`язаний отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені кредитним договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.1.Кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 17 500,00 (сімнадцять тисяч п`ятсот дол. США 00 центів) доларів США. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати баку відповідну плату (проценти) у розмірі 13,0% процентів річних.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається на 240 місяців, з остаточним терміном повернення не пізніше 03 вересня 2027 року.

В забезпечення виконання зобов`язання Кредитним договором 06 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №1П/879-Ф.

У зв`язку з невиконанням своїх обов`язків у відповідачів утворилась заборгованість, яка станом на 05.08.2020 року становить 15 648,26 дол.США та складається:

-Заборгованість за кредитом 14 701,47 дол.США

-Заборгованість за відсотками 688,53 дол. США

-Заборгованість 3% річних від простроченої суми основного боргу 181,43 дол.США

-Заборгованість 3% річних від прострочених процентах 76,83 дол.США

Пеня за порушення зобов`язань за договором становить 19 136,32 гривень, з яких: пеня по простроченому основному боргу 12 917,15 грн.; пеня по прострочених процентах 6 219,16 грн.

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В постанові Верховного суду України у справі за № 6-145цс14 від 24 вересня 2015 року висловлена така правова позиція: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно п.12 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. Разом із тим як за пред`явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

13 грудня 1991 року Національним банком України видано Відкритому акціонерному товариству «Державний ощадний банк України дозвіл та ліцензію, якими позивач уповноважений здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору.

За встановлених обставин суд приходить висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 14 701,47 доларів США.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі 688,53 Доларів США.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно п. 1.1 кредитного договору банк зобов`язується надавати позичальнику на умовах цього договору кредит у сумі 17 500,00 доларів США, а позичальник зобов`язується отримувати, належним чином використовувати та повернути кредит у сумі 17 500,00 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 13 % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: загальна заборгованість по відсоткам становить у розмірі 688,53 Доларів США.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню по простроченому основному боргу у розмірі 12 917,15 грн. та пеню по прострочених відсотках у розмірі 6 219,16 грн.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 5.2 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежі, за кожний день прострочення.

Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: пеня за несвоєчасне повернення кредиту становить 12 917,15 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків становить 6 219,16 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних від суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 181,43 доларів США, три проценти річних від суми заборгованості за відсотками у розмірі 76,83 доларів США.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання - має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Так як своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника дострокового повернення кредитних коштів.

Отже, право на отримання санкцій у вигляді 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом та 3% річних від суми заборгованості за відсотками позивач має тільки після закінчення терміну дії договору, у випадку непогашення заборгованості, або у випадку винесення судом рішення по цій справі, що автоматично припиняє термін дії договору. Враховуючи вищевикладене, суд, приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволені цієї частини вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором.

Так як своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконувала належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителя повернення кредитних коштів в солідарному порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.259, 526,530,536,553,554,610-612,1054 ЦК України, ст.ст.10,12,13,76,141,247,258,263-265,268,273,354,355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 )на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» і особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48; банківські реквізити: розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в ОПЕРВ, МФО 313957, ) заборгованість за кредитом у розмірі 15 390 дол.США., яка складається:

-заборгованість за кредитом 14 701,47 дол.США.

- заборгованість за відсотками 688,53 дол.США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 )на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» і особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48; банківські реквізити: розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в ОПЕРВ, МФО 313957, ) пеню у сумі 19 136,32 гривень, з яких: пеня по простроченому основному боргу 12 917,15 грн., пеня по прострочених процентах 6 219,16 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 )на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» і особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» (місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 48; банківські реквізити: розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 в ОПЕРВ, МФО 313957, ) судовий збір у сумі 6709,29 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження : якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін

05.02.21