Справа № 477/1818/20
Провадження № 2/477/146/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

11 лютого 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем Заїченко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вітовська державна нотаріальна контра Миколаївської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2020 року представник позивача адвокат Кострикін О.І. звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визначити позивачу додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зеленогаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастровий номер . Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії МК, №061510, виділена їй на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 23 червня 2003 року №288р.

Вказав, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері. Протягом шести місяців з дня смерті матері він до нотаріуса не звернувся. Вказав, що строк ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин, а саме через відсутність у нього правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Останній припускав, що все спадкове майно належить його покійному батькові, яке він йому заповів. Про існування у матері спадкового майна у вигляді земельної ділянки він дізнався лише у літку 2020 року, коли звернувся до сільської ради. Будучі юридично необізнаною людиною, вважав, що саме після спливу шестимісячного строку він мав звернутися із відповідною заявою.

Звернувшись до державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу було роз`яснено що ним пропущений шестимісячний строк, встановлений законом для подання заяви. В зв`язку з тим, що позивач вважає поважними причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, він звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача адвоката Кострикіна О.І. до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника сільської ради, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення.

Третя особа Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, причини суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 зазначеної статті передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 04 квітня 2007 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис від 04 квітня 2007 року №4, складений Зеленогайською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.13).

Після її смерті відкрилася спадщина.

До спадкової маси входить: земельна ділянки площею 5,47 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер , що розташована на території Зеленогаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, виділена спадкодавцю на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 23 червня 2003 року №288 (а.с. 14,15).

Позивач є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження від 20 лютого 1960 року, серії НОМЕР_2 , де в графі мати вказана російською « ОСОБА_4 » (а.с. 10).

З огляду на витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя від 23 червня 2020 року № 3 спадкодавиця перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , зареєстрованому 11 лютого 1956 року виконавчим комітетом Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 11).

В свою чергу, відповідно до свідоцтва про смерть від 05 червня 2005 року, серії НОМЕР_3 (а.с. 12) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ще за життя спадкодавця.

Інші спадкоємці першої черги, а також ті, що мають право на обов`язкову частку відсутні.

Як зазначено в частині 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач на день смерті спадкодавця разом із ним не проживав.

З огляду на довідку видану Шевченківською сільською радою Вітовського району Миколаївської області від 12 серпня 2002 року № 3/499 позивач ОСОБА_1 проводив поховання своєї матері ОСОБА_2 (а.с. 18).

Звернувшись до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області міністерства юстиції України Південне міжрегіональне управління міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивачу було відмовлено оскільки пропущений встановлений законом шестимісячний строк для звернення.

З огляду інформацію надану Вітовською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, згідно зі Спадковим реєстром спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася.

Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто смерті спадкодавця.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може продовжити строк на подачу заяви про прийняття спадщини, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

В позовній заяві позивач вказав, що ним був припушений передбачений законом шестимісячний строк оскільки про існування спадкового майна дізнався після смерті матері, постався на юридичну необізнаність, оскільки вважав, що має звернутися із відповідною заявою до нотаріуса вже після спливу вказаного строку.

Як зазначено, у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вирішує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Предметом дослідження є поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посилання позивача на підстави пропуску строку звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не є причинами, пов`язаними з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для звернення до нотаріуса.

Разом з тим пунктом 1 частини 1 статті 49 ЦПК України передбачено право відповідача на визнання позову (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначено в частині й статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Враховуючи, що відповідач, Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, направила до суду заяву про визнання позову, та це визнання не суперечить закону, так як визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини врегульовано частиною 3 статті 1272 ЦК України. Крім цього, визнання відповідачем позову не порушує прав інших осіб, оскільки спадкоємців першої черги окрім позивача немає, він єдиний хто має намір прийняти спадщину, спадкоємці, що мають право на обов`язкову частку спадкового майна, відсутні, та спадкова справа не відкривалася, то суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статями 200, 206, 258, 259, 263, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, додатковий строк для подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 4, складений Зеленогайською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 04 квітня 2007 року), терміном у два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, адреса: вул. Шевченка, 34, с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області, ;

третя особа Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області, адреса: пр. Богоявленський, 314, м. Миколаїв, .

Повний текст рішення складений та підписаний 22 лютого 2021 року.

Суддя В.В. Полішко