Єдиний унікальний номер справи 333/3678/19
Номер провадження 2-р/333/3/21
УХВАЛА

18 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Стоматова Е.Г.

за участю секретаря судового засідання - Артеменко А.М.,

представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву представника заявника ОСОБА_3 адвоката Надолинського Р.Ф. про роз`яснення рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2019 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя була розглянута справа №333/3678/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Суд рішенням встановив ОСОБА_4 порядок його участі у вихованні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дотримання розпорядку дня дитини та стану її здоров`я без участі матері наступним чином:

шляхом надання побачень з дочкою кожного понеділка та середи з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 год. за місцем проживання батька з правом відвідування культурних, розважальних закладів, відвідування парків, дитячих майданчиків;

-шляхом надання побачень з дочкою кожної суботи з 09 год. 00 хв. до неділі 09 год. 00 хв. за місцем проживання батька з правом відвідування культурних, розважальних закладів, відвідування парків, дитячих майданчиків;

-шляхом надання спільного відпочинку з донькою кожного року влітку до 25 днів на території місця проживання батька або для оздоровлення та відпочинку у місцях, які мають умови для дитячого відпочинку (організоване харчування, умови для прибування і дозвілля малолітньої дитини) за попередньою домовленістю і узгодження дати, періоду і місця відпочинку, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Проте зазначене рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині (що стосується) чи передбачає рішення суду обов`язку ОСОБА_3 привозити дитину до місця проживання батька ( ОСОБА_4 ) для надання йому права на побачення з дитиною згідно встановленому у судовому рішенні порядку.

До грудня 2020р. у визначений судом день та час ОСОБА_4 на автомобілі забирав дитину за адресою АДРЕСА_1 та повертав дитину до дому. Будь-яких перешкод ОСОБА_4 на виконанні зазначеного рішення суду ОСОБА_3 не вчиняла та не вчиняє.

З грудня 2020р. ОСОБА_4 через додаток Вайбер почав надсилати на телефон ОСОБА_3 смс повідомлення, що остання на виконання рішення суду №333/3678/19 зобов`язана привозити дитину до місця проживання батька дитини. ОСОБА_3 вважає, що зазначене рішення суду не зобов`язує її привозити дитину до місця проживання ОСОБА_4 , відповідно в подальшому забирати дитину. На сьогоднішній день за заявою ОСОБА_4 у державного виконавця Комунарського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління м. Запоріжжя Міністерства юстиції (м.Дніпро) Щетинкіної A.C. перебуває на виконанні зазначене рішення суду, відкрито ВП №62929724 від 07.09.2020р.

Постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 на свою адресу не отримувала, а тому надати до суду її копію не має можливості.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувана з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

З огляду на не зрозумілість резолютивної частини судового рішення, це ускладнює його виконання, в подальшому може призвести до прийняття державним виконавцем постанови про накладення на ОСОБА_3 штрафу за невиконання рішення суду.

У зв`язку з чим просить суд роз`яснити рішення суду у справі №333/3678/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, в частині того, чи передбачено рішенням суду від 20.12.2019р. обов`язок ОСОБА_3 привозити дитину до місця проживання ОСОБА_4 для побачень з дитиною та в подальшому забирати дитину.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 адвокат Надолинський Р.Ф., підтримав заяву та наведенні доводи в її обґрунтування та просив задовольнити, роз`яснити рішення суду.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_6 адвокат Богословський В.А. вважає, щодо дана заява не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду є чітким та зрозумілим.

Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та ухвалити рішення по справі з максимально можливим урахуванням прав та інтересів малолітньої дитини.

Вислухавши думку учасників судового процесу, взявши до уваги заяву представника заінтересованої особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту ст. 271 ЦПК України випливає, що за роз`ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, передбачено, що роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, законодавець вказує на те, що суд може роз`яснити своє рішення або зміст виконавчого документа, якщо вони містить в собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Зі змісту рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2020 року вбачається, що воно є зрозумілим та чітким, відповідає вимогам ст. 265 ЦПК України. Судом зазначено мотиви, з яких він виходив, визначаючи порядок участі позивача у вихованні дитини. Судом також було визначено у який спосіб та яким чином батько має виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню дитини та реалізовувати своє право на особисте спілкування з нею.

Суд приходить до переконання, що судове рішення викладено повно і чітко, резолютивна частина викладена конкретно, а в поданій заяві обставин, що підтверджують наявність труднощів його розуміння не наведено.

В зв`язку з викладеним суд вважає, що підстав для задоволення заяви немає.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що якщо мати дитини перешкоджає батьку приймати участь у вихованні дитини відповідно до рішення суду, то у відповідності до ч. ч. 4 і 5 ст. 159 СК України у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому із батьків, хто проживає окремо.

Керуючись ч. 2 ст. 197, ст. 209, 210, 221 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_3 адвоката Надолинського Р.Ф. про роз`яснення рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання в 15-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст ухвали складено 22 лютого 2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов