Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/992/21

01 грудня 2021 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківського Л.М.,

за участю: секретаря с/з Остапишин І.Р.,

позивачки ОСОБА_1 ,

предст. позивачки ОСОБА_2 ,

предст. відповідача ОСОБА_3 ,

розглянyвши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КНП «Богородчанська центральна лікарня» про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до КНП «Богородчанська центральна лікарня» про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що в 2019 році вона була фізично здоровою особою. В квітні 2019 року її подряпав кіт. Вона обробила руку та в подальшому звернулася до медпункту в с. Старуня, де після огляду лікар запропонувала їй отримати антирабічну вакцину. Однак вона відмовилася від медичної допомоги у амбулаторії і звернулась безпосередньо на швидку до Богородчанської ЦРЛ, де, за призначенням лікаря травматолога їй ввели три з п`яти уколів вакцини проти сказу. Після введення в 2019 році антирабічної вакцини вона неодноразово зверталася до КНП «Богородчанська центральна лікарня» в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, зокрема, зі скаргами на постійну температуру тіла, рвоту. У неї з"явились вузли по всьому тілу, змінився перебіг менструального циклу. При зверненні за медичною допомогою лікарі на її скарги не звертають уваги і відмовляються надавати їй необхідну допомогу, зокрема оперувати. В липні 2021 року, коли вона в черговий раз звернулася до лікарні, їй було проведено огляд поверхнево та за його результатами не було призначено лікування, яке на її думку відповідао би її захворюванню. Більше того, лікарі вказують їй на те, що вона здорова та рекомендували звернутися за медичною допомого до лікаря психіатра. Вважає, що таке лалатне з боку медичного персоналу КНП «Богородчанська ЦЛ» по відношенню до неї відношення завдає їй істотної шкоди, оскільки вона як пацієнт не отримує належної медичної допомоги.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Попович М.М. позов підтримали з викладених підстав. Просили визнати протиправними дії медичного персоналу стосовно неналежного лікування виявлених захворювань, а такоє неналежної організації надання медичної допомоги та зобов`язати КНП «Богородчанська центральна лікарня» вчинити певні дії щодо надання позивачці належного лікування.

Представник відповідача - адвокат Чаплінський І.М. в судовому засідання заявлений позов не визнав та пояснив, що позивачка ОСОБА_1 дійсно 22 березня 2019 року поступила у травматологічне відділення КНП «Богородчанська центральна лікарня» зі зверненням з приводу кусаної рани правої долоні. Їй була проведена первинна обробка рани, після чого пацієнта скеровано на стаціонарне лікування у травматологічне відділення. У відповідності до показань, позивачці було призначено обстеження та лікування, зокрема екстрена профілактика сказу вакциною Індіраб. Однак 25 березня 2019 року позивачка самовільно покинула стаціонарне відділення та була виписана з лікарні за порушення режиму. Заклади охорони здоров"я Богородчанського району жодного разу не відмовляли позивачці у наданні медичної допомоги, а рекомендували у разі погіршення стану здоров`я звертатися до сімейного лікаря, який за потреби скерує до профільного спеціаліста. Посилання позивачки на погіршення стану здоров`я після звернення до КНП «Богородчанська центральна лікарня» є голослвівними і не підтверджуються поданим нею ж медичними документами. Скарги позивачки необноразово перевірялись різними інстанціями, в тому числі і департаментом озорони здоров"я Івано-Франківської ОДА, проте не знаходили свого підтвердження. Тому вимоги позивачки про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити дії є безпідставними, надуманими та необґрунтованими. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши позивачку та її представника, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що дійсно 22.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Богородчанської ЦРЛ і була оглянута лікарем травматологом та завідувачем відділення КНП "Богородчанська ЦРЛ", а за наслідками огляду скерована до травматологічного відділення з діагнозом : "Кусана рана правої долоні". Тоді ж було призначено антирабічну вакцину, з визначеним інтервалом між ін"єкціями. Того дня введено першу дозу вакцини. Проте надалі, на третій день перебування у стаціонарі, позивачка самовільно покинула медичний заклад, а тому була виписана за порушення режиму. Вказані обставини підтверджуються медичною карктою стаціонарного хворого №2156, яка оглянута в судовому засіданні.

Повторно позивачка звернулась до травматолога поліклінічного відділу Богородчанської ЦРЛ з метою повторної вакцинації від сказу 09.04.2019 року і, за інформацією Департаменту охорони здоров"я Івано-Франківської ОДА, заново розпочала курс вакцинації та отримала вакцину 09.04. та 12.04.2019 року. Однак на чергову вакцинацію 16.04.2019 року не з"явилась, а відтак курс вакцинації не завершила.

З того часу, позивачка ще тричі зверталась за медичною допомогою до КНП "Богородчанська ЦРЛ" про що свідчать медичні картки стаціонарного хворого №3044 від 10.07.2020 року, №827 від 10.02.2021 року. Зокрема двічі зверталась за медичною допомогою до гінекологічного і один раз до хірургічного відділення. Дослідження судом медичної документації, витребуваної за клопотанням позивачки у відповідача, не дає підстав констатувати, що встановлені у подальшому діагнози з якими ОСОБА_1 зверталась за медичною допомогою, з точки зору загального розуміння етіології пов"язані із отриманням та/або не отриманням медичної допомоги за зверненням зафіксованим 22.03.2019 року.

Разом з тим, суд бере до уваги, що категоричний висновок про наявність чи відсутність причинно-наслідкового зв"язку між обставинами на які вказує позивачка, з огляду на необхідність спеціальних знань, міг би бути отриманий лише у спосіб проведення судово-медичної експертизи. Проте позивачка, будучи поінформованою судом про права та обов"язки, а також наслідки вчинення чи відмови від вчинення тих чи інших дій, в ході судового розгляду відмовилась від можливості призначити у справі судово-медичну експертизу.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 пояснила, що як лікар Старунської амбулаторії сімейної медицини на підставі укладеного договору з ОСОБА_1 є її сімейним лікарем. Позивачка періодично звертається до неї зі скаргами на стан здоров"я. Часто пов"язує погіршення свого самопочуття з подією 2019 року, коли мав місце випадок укусу котом і вона отримала антирабічну вакцину у Богородчанській ЦРЛ. Нею неодноразово видавались їй скерування до профільних спеціалістів, притому у різних лікувальних закладах, однак будь-які висновки фахівців, які не співпадають із її нав"язливою ідеєю необхідності хірургічного втручання, ОСОБА_1 не сприймає, а звинувачує медичних працівників в умисних діях, які нібито вчиняються на замовлення сусідки, з якою позивачка перебуває у неприязних стосунках.

Дослідивши докази, подані сторонами у розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що доводи позивачки про неналежне лікування виявлених у неї захворювань, неналежну організацію надання їй медичної допомоги не підтверджені належними і допустимими доказами, а грунтуються лише на суб"єктивному сприйнятті самої позивачки, а відтак підстав для задоволення її позову немає.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до КНП «Богородчанська центральна лікарня» з приводу визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку сторонами до Івано-Франківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.