ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

08.04.2020 року представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 01.04.2017 року в м. Буча мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Пежо» під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «Хюндай» під керуванням ОСОБА_2 . Відповідно до ухвали Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 10.11.2017 року ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України. В результаті ДТП було пошкоджено застрахований ТОВ «ОТП Лізингу» у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» транспортний засіб «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , власник якого звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування. На підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку-фактури, звіту експерта та інших зібраних по справі документів було виплачено страхове відшкодування в розмірі 198196,43 грн на рахунок страхувальника. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 була застрахована у Приватному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування», страхова компанія надала страховий захист відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь позивача у розмірі 100000,00 грн, відповідно до ліміту, що встановлений полісом та 25588,24 грн на підставі договору добровільного страхування, що в загальній сумі склало 125588,24 грн.

Виходячи з викладеного, представник позивача просив стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 72608,19 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21.05.2020 року позовну заяву направлено за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2020 року справу прийнято до провадження і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

03 вересня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Вказав, що на дату настання страхового випадку у відповідача були діючи договори страхування цивільно-правової відповідальності, укладені між відповідачем та АТ «Страхова компанія`АХА страхування», а саме: договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхова сума становить 100 тис. грн, розмір франшизи - 0 грн; договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, сума добровільного страхування за яким становить 300 тис. грн. Таким чином, ліміт відповідальності відповідача на день страхового випадку за двома договорами становить 400 тис. грн. Разом з тим, страховик АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатив позивачу страхове відшкодування 12588,24 грн. Таким чином саме страховик відповідача має відшкодувати всю суму страхового відшкодування, визначеного та сплаченого позивачем потерпілому.

Виходячи з викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2020 року вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2020 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування».

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2020 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача надавав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В судове засіданні представник третьої особи не з`явився

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи судом встановлено, як зазначено в позовній заяві 01.04.2017 року в м. Буча відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Пежо» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якого було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Хюндай Accent», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до Ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 10.11.2017 року ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні злочину, в якому він обвинувачується.

Разом з тим, до Ухвали доданої до матеріалів справи встановити особу, яка скоїла дане правопорушення встановити немає можливості так, як дана ухвала не містить відомостей про особу (а.с.9-11). Клопотань щодо витребування матеріалів кримінального провадження в рамках якого винесено дану ухвалу сторонами не заявлено.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

Разом з тим, відповідачем у Відзиві не заперечується настання вказаного факту.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті вчинення правопорушення, відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Хюндай Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований ТОВ «ОТП Лізинг» у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» (страхувальник) в сумі 198196,43 грн.

Згідно Поліса № АК/ 1089696 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.11.2016 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Страова компанія» АХА страхування» застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «Пежо» 208 д.н.з. НОМЕР_3 . Згідно п.4 Полісу страхова сума становить 100 000,00 грн, розмір франшизи 0. Дія Полісу до 11.11.2016 року.

Згідно Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 106275 гд6ка від 10.11.2016 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Страова компанія» АХА страхування» застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «Пежо» 208 д.н.з. НОМЕР_3 . Страхова сума за договором становить 300 000,00 грн. строк дії договору з 10.11.2016 року по 09.11.2017 року.

Оскільки пошкоджений автомобіль марки «Хюндай Accent», д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований позивачем на підставі договору страхування № 3001/294/024000221 від 29.07.2016 року, власник пошкодженого автомобіля звернувся до ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку.

Згідно Звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (а.с.15-28), розрахунку страхового відшкодування (а.с.29), страхового акта (а.с.30) ПрАТ «СК «Універсальна» було виплачено страхове відшкодування, у розмірі 198196,43 грн на рахунок страхувальника ОТП Лізинг ТОВ, що підтверджується Платіжним дорученням №140464 від 27.02.2018 року (а.с.31) .

Різниця між завданою відповідачем шкодою і шкодою, яка була відшкодована страховою компанією відповідача становить 72608,19 грн.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Відповідно до підпункту «г» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Разом з тим, заперечуючи про задоволення позову, представник відповідача вказав, що ліміт відповідальності відповідача на день страхового випадку за двома договорами становив 400000 грн, а тому саме страховик відповідача має відшкодувати всю суму страхового відшкодування, визначеного та сплаченого позивачем потерпілому.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть, якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована,Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018р. у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даному випадку судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця об`єкту підвищеної небезпеки, була застрахована в межах страхового ліміту 400 000,00 грн за майнову шкоду.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1.ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що АТ «Страова компанія» АХА страхування» не в повному обсязі виконало своє зобов`язання перед попозивачем по виплаті страхового відшкодування відповідно до умов Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 106275 гд6ка від 10.11.2016 року, а тому суд вважає позов пред`явлено до неналежного відповідача та задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що позов заявлений не до належного відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись, ст. 4, 11,12,13,76-81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ст.15, 16, 1166, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», , юр.адреса: м. Київ, вул. Лесі Українки, 9, р/р НОМЕР_4 у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстр.: АДРЕСА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі через суд першої інстанціїапеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей