Справа № 645/6052/20
Провадження № 2/645/454/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря Іванії К.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Вілянської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» про захист прав споживачів, -

встановив:

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить стягнути з ТОВ «РОЗЕТКА.УА» на його користь неустойку, яка станом на 28.08.2020 року складає 5075,64 грн., суму моральної шкоди в розмірі 15 000,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6930,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 05.01.2019 року ним було придбано ноутбук «HP ProBook 450 G5» на сайті rozetka.com.ua у продавця - Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЗЕТКА.УА» з гарантійним строком експлуатації у 2 роки. За замовлений товар позивачем було сплачено 14 099,00 грн. Перша поломка товару трапилась 01.04.2019 року у зв`язку із чим ноутбук був направлений до сервісного центру для її усунення. Відповідно до сервісного звіту №DON 66019 проблему в роботі товару було усунуто шляхом заміни вінчестеру. Проте, вже через місяць виникла та сама несправність, а потім ще раз повторилась у лютому 2020 року. В усіх випадках висновками сервісного центру було встановлено необхідність заміни того самого вінчестеру. Останній раз вінчестер вийшов з ладу у червні 2020 року. Позивач наголосив також, що подібна поломка унеможливлює використання товару в цілому. Крім того, після кожного разу заміни вінчестеру втрачається вся наявна інформація та постає необхідність у встановленні операційної системи заново разом із усім переліком програм тощо. Вище перелічене спричинило позивачу та його донці чимало труднощів та дискомфорту при роботі з товаром такої якості. Оскільки вказані недоліки товару унеможливили подальшу роботу позивача з ноутбуком, він звернувся до відповідача із заявою від 22.06.2020 року про повернення товару у відповідності до вимог ст. 8 Закону України «Про захист права споживачів» та відправив товар відповідачу. Проте, у відповідь відповідача провів черговий ремонт товару, за яким позивач не звертався. 23.06.2020 року відповідач отримав заяву позивача від 22.06.2020 року про повернення товару, що тягне за собою розірвання договору та повернення сплачених коштів. Також, 18.08.2020 року позивачем на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою про повернення сплачених за товар коштів, а також відшкодування моральної шкоди та сплати понесених збитків. 28.08.2020 року вимоги позивача щодо повернення коштів за оплату ноутбука у розмірі 14099,00 грн. були задоволені. Проте, інші вимоги, викладені у претензії відповідачем виконані не були. Таким чином, за розрахунком позивача, станом на 28.08.2020 року розмір неустойки за весь час затримки повернення грошей складає 5075,64 грн. за період з 24.07.2020 року - 28.08.2020 року. Крім того, зазначає, що внаслідок покупки неякісного товару, його донька була позбавлена можливості ефективно пройти курси комп`ютерної грамоти, а сам позивач замість повернення до нормального ритму життя був змушений перейматись проблемами щодо повернення сплачених коштів за ноутбук, у зв`язку із чим вважає за необхідне отримати від відповідача компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, зазначив, що вартість такої допомоги склала 6930,00 грн. На підставі вищевикладеного позивач звернувся із позовом до суду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

12.11.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачеві у задоволенні його вимог з огляду на наступне. Так, 05.01.2019 року позивач придбав ноутбук «HP ProBook 450 G5» (4QW17ES) Silver 5CD824C7NL. Самостійно позивач передавав товар на ремонт два рази: з 03.05.2019 року по 10.05.2019 року заміна НЖМД та з 16.02.2020 року по 19.02.2020 року заміна НЖМД. До продавця товар направляли два рази : з 01.04.2019 року по 10.04.2019 року - заміна вінчестера та з 30.06.2020 року по 15.07.2020 року - заміна материнської плати. 28.08.2020 року відповідачем була отримана претензія позивача, датована 18.08.2020 року за результатами якої споживачу було повернуто кошти, сплачені за товар станом на 28.08.2020 року. Наголошує, що попередньо від позивача на адресу відповідача заяв стосовно розірвання договору купівлі-продажу не надходило. Згідно ч.4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець) має 30 днів на повернення коштів, сплачених за товар. Позивачу були повернені кошти на сьомий день, отже підстав для нарахування неустойки відсутні. Щодо вимог про компенсацію моральної шкоди представник відповідача категорично заперечував, оскільки позивачем не надано жодних доказів спричинення йому неякісним товаром матеріальної шкоди або шкоди його здоров`ю. Крім того, позивач не звертався до відповідача із проханням надати йому інший товар для користування, на час здійснення ремонту ноутбука.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просивши про їх задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та не заперечено сторонами у справі, що 05.01.2019 року через інтернет-магазин «Розетка» позивачем було придбано ноутбук «HP ProBook 450 G5» (4QW17ES) Silver 5CD824C7NL.

На підтвердження здійснення оплати за товари в касі магазину «Розетка» йому було роздруковано фіскальний чек, в якому продавцем було зазначено ТОВ «РОЗЕТКА .УА», та видано гарантійний талон №1.1

Згідно сервісного звіту № DON66019 з 01.04.2019 року по 10.04.2019 рокубуло проведено гарантійний ремонт по заміні вінчестеру ноутбука «HP ProBook 450 G5» 5CD824C7NL.

Крім того, з 30.06.2020 року по 15.07.2020 року було проведено гарантійний ремонт ноутбуку «HP ProBook 450 G5» (4QW17ES) Silver 5CD824C7NL, про що свідчить сервісний звіт № DON66019.

Також згідно квитацій № 145325 від 11.05.2019 року та №153067 від 20.02.2020 року позивачу було знов проведені гарантійні ремонти ноутбуку «HP ProBook 450 G5» (4QW17ES) Silver 5CD824C7NL по заміні вінчестеру.

18.08.2020 року ОСОБА_1 направив на адресу ТОВ «РОЗЕТКА.УА» претензію в якій вимагав повернення коштів, сплачених за ноутбук «HP ProBook 450 G5» (4QW17ES) Silver 5CD824C7NL у розмірі 14999,00 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн та оплату витрат на правничу допомогу.

Згідно платіжного доручення №К8SO021BEI позивачу 28.08.2020 року були повернені грошові кошти за оплату ноутбуку «HP ProBook 450 G5» (4QW17ES) Silver 5CD824C7NL у розмірі 13934,07 грн. (без ПДВ).

Вказані обставини також не заперечуються сторонами по справі.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.

Згідно з визначеннями, що закріпленні у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

В п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Статтею 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Положеннями ст. 709 ЦК України передбачено, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною 14 чт. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Так, судом встановлено, що позивач у відповідності до норм чинного законодавства скористався своїм правом на усунення недоліків товару за рахунок продавця, а в подальшому - на розірвання догоовру купівлі-продажу та повернення йому сплачених коштів за товар, про що свідчать надані сервісні звіти про здійснення гарантійного ремонту та претензія, направлена на адресу відповідача 18.08.2020 року.

Щодо вимог про стягнення неустойки, суд виходить з наступного.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

За нормою статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Згідно ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником.

Продавець і виробник під час продажу (реалізації) товару зобов`язані інформувати споживача про підприємства, що задовольняють вимоги, встановлені частинами першою і третьою цієї статті. За ненадання такої інформації встановлюється відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону.

Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.

Відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей.

Тож, на думку суду, не підлягає задоволенню вимога про стягнення з ТОВ «РОЗЕТКА.УА» неустойки за прострочення строку на повернення грошових коштів за товар у зв`язку із розірванням договору, з огляду на те, що позивачем не доведено доказами в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України , що позивач звертався із такою вимогою до 18.08.2020 року, тобто до направлення претензії, оскільки із наданих копій заяв від 22.06.2020 року та 07.08.2020 року неможливо встановити адресата таких заяв та факт того, що вони дійсно були направлені відповідачу.

Оскільки факт отримання претензії відповідачем від 18.08.2020 року не заперечується сторонами, суд вважає за необхідне рахувати тридцятиденний строк для повернення коштів саме з 18.08.2020 року.

Враховуючи той факт, що згідно платіжного доручення №К8SO021BEI позивачу 28.08.2020 року були повернені грошові кошти за оплату ноутбуку «HP ProBook 450 G5» (4QW17ES) Silver 5CD824C7NL у розмірі 13934,07 грн. (без ПДВ), суд приходить до висновку, що відповідачем не пропущено строк для здійснення такої виплати, а тому вимога про стягнення неустойки за час затримки розрахунку є такою, що не підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то і в цій частині вони задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Позивачем не доведено, що придбаний ним товар, а саме ноутбук, мав дефект, внаслідок якого споживачу заподіяно моральну шкоду.

Крім того, згідно ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Питання судових витрат у справі слід вирішити відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 22.02.2021 року.

Головуючий суддя: