Справа № 694/1618/20
провадження № 2/694/10/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

12.02.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Сакун Д.І.,

за участі секретаря судового засідання Матвієнко А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури І.Слюсара ( вул.. С.Терещенко 40-а, м.Звенигородка, Черкаської області, 20202, , ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в інтерсах держави в особі Звенигородської районної ради Черкаської області ( проспект Шевченка 68, м.Звенигородка, Черкаської області, 20202. Код , тел.. , ел.адреса: ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , тел.. НОМЕР_3 , ел.адреса невідома), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Звенигородська центральна районна лікарня» Звенигородської районної ради ( вул.. Героїв Небесної Сотні 79, м.Звенигородка, Черкаської області, 20202, , тел.. , ел. Адреса : ) про відшкодування шкоди, завданої злочином,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Перший заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури І.Слюсара , який діє в інтерсах держави в особі Звенигородської районної ради Черкаської області звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави в особі Звенигородської районної ради Черкаської області кошти в сумі 3 910, 96 грн. Також просив стягнути із ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2102 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.03.2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Судом встановлено, що ОСОБА_1 12.01.2020 близько 04:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку розміщеному по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_2 , маючи на меті заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно наніс їй не менше двох ударів ножем по лівій частині тулуба та не менше одного удару кулаком руки по голові, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки в ділянці шостого міжребір`я, ускладненого лівобічним пневмотораксом, без ушкодження внутрішніх органів, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, не проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки в другому міжребір`ї та гематоми правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вирок суду набрав законної сили 16.04.2020. У зв`язку з тривалим розладом здоров`я ОСОБА_2 перебувала на лікуванні в Звенигородській ЦРЛ з 12.01.2020 по 20.01.2020. Всього потерпілою ОСОБА_3 було проведено у лікарні 8 ліжко - днів. Звенигородською ЦРЛ було витрачено на її лікування кошти у розмірі 3910, 96 грн. Враховуючи те, що саме злочинними діями ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження, внаслідок яких остання лікувались в Звенигородській ЦРЛ і вина ОСОБА_1 доведена в суді, а відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілих, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого кримінального правопорушення

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 12.01.2021 року прийнято справу до провадження та вирішено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу ОСОБА_4 за місцем відбування покарання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, що підтверджується поштовим повідомленням, яку він отримав особисто, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Отже, відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.03.2020 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Крім цього, судом встановлено, що вказаним вироком ОСОБА_1 12.01.2020 близько 04:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в житловому будинку розміщеному по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_2 , маючи на меті заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно наніс їй не менше двох ударів ножем по лівій частині тулуба та не менше одного удару кулаком руки по голові, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки в ділянці шостого міжребір`я, ускладненого лівобічним пневмотораксом, без ушкодження внутрішніх органів, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, не проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки в другому міжребір`ї та гематоми правого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вирок суду набрав законної сили 16.04.2020.

Листом від 25.06.2020 року № 01-22/352 Голова Звенигородської районної ради просить вжити заходів щодо порушення інтересів держави в особі Звенигородської районної ради, шляхом звернення до суду з відповідними позовами про відшкодування шкоди завданої злочиною до ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки КНП «Звенигородська центральна районна лікарня» Звенигородської районної ради від 24.06.2020 року №183 вбачається, що ОСОБА_2 знаходилась на лікування в Звенигородській центральній районній лікарні з 12.01.2020 року по 20.01.2020 року з приводу проникаючого поранення лівої половини грудної клітини.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін.

Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.119 1ЦК України держава, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною ч. 4 ст. 1193 ЦК України передбачено, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Пунктом 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Згідно пункту 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Витрати на лікування потерпілого обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 , КНП «Звенигородська ЦРЛ» Звенигородської районної ради понесла витрати на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , які підтверджені належними доказами та з цими витратами є прямий причинний зв`язок, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги першого заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Звенигородської районної ради до ОСОБА_1 , третя особа КНП «Звенигородська ЦРЛ» Звенигородської районної ради про відшкодування шкоди завданої злочином підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 гривень.

На підставі викиданого, ст.ст.15, 16, 23, 386, 1166, 1177, ЦК України, керуючись ст.ст.4,12, 76-79, 81, 247, 258-259, 263-265, 279, 352-354 ЦПК України, суд --

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги першого заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури І.Слюсара ( вул.. С.Терещенко 40-а, м.Звенигородка, Черкаської області, 20202, , ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в інтерсах держави в особі Звенигородської районної ради Черкаської області ( проспект Шевченка 68, м.Звенигородка, Черкаської області, 20202. Код , тел.. , ел.адреса: ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , тел.. НОМЕР_3 , ел.адреса невідома), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Звенигородська центральна районна лікарня» Звенигородської районної ради ( вул.. Героїв Небесної Сотні 79, м.Звенигородка, Черкаської області, 20202, , тел.. , ел. Адреса : ) про відшкодування шкоди, завданої злочином- задовольнити.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) паспорт серія та номер НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь держави в особі Звенигородської районної ради Черкаської області кошти в сумі 3 910, 96 грн. на рахунок: отримувач УК у Звенигородському районі / Звенигородський район / 24060300, код отримувача СДРПОУ 37864724, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку иА0023100, код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету - інші надходження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) паспорт серія та номер НОМЕР_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви, у розмірі 2 102 грн. на користь Черкаської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ - 02911119), місцезнаходження: 18015, м. Черкаси, б-p. Шевченка, 286, розрахунковий рахунок UA 0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ).

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резулютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 12.02.2021.

Суддя Д.І. Сакун