єдиний унікальний номер справи 546/1086/19
номер провадження 2/546/41/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., позивачки ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

встановив:

До Решетилівського районного суду в жовтні 2019 року звернулася ОСОБА_1 з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3 , з якого вбачається, що 11 вересня 2015 року позивачка уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.08.2019 встановлено, що сторони з лютого 2019 року проживають окремо в зв`язку з непорозумінням у сімейних стосунках та побуті і не ведуть спільного господарства. Малолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає. Позивачка не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, крім соціальної допомоги інших джерел доходу не має. Аліменти відповідач нікому не платить, розмір його доходу не відомий. Позивачка вважає, що відповідач має змогу та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою судді Лизенко І.В., яка була відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 № 175/о/15-19 строком на один рік, відкрите спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання по даній справі.

05 листопада 2019 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, в якому позивач зазначив, що він намагався зберегти нормальні шлюбні відносини, однак марно. За позовом відповідачки рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.08.2019 було встановлено режим окремого проживання. Потім ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Припускаючи, що відповідачка ОСОБА_1 не дорожить їхніми відносинами через те, що, можливо, ОСОБА_4 не є його сином, ОСОБА_3 звернувся з даним позовом, в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №12 від 01.10.2018 про народження ОСОБА_4 , здійсненого виконавчим комітетом Покровської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а.с.26-28).

Ухвалою суду від 08.11.2019 зустрічний позов ОСОБА_3 прийнято до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 .

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 ухвалою суду від 20.12.2019 по даній справі було призначено судово медичну експертизу, проведення якої було доручено Комунальному закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради та зупинено провадження на час проведення експертизи. На вирішення експертизи було поставлено запитання: чи є ОСОБА_3 біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

24 лютого 2020 року до Решетилівського районного суду Полтавської області від Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради надійшов висновок експерта.

У зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Лизенко І.В. дана справа в порядку ст. 33 ЦПК України передана на розгляд судді Решетилівського районного суду Полтавської області Зіненка Ю.В.

Ухвалою судді від 11.08.2020 справу прийнято до свого провадження, поновлено провадження та призначене судове засідання на 08.09.2020 року, яке було відкладено за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 .

До початку підготовчого судового засідання 02.11.2020 представник відповідача за первинним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_5 відмовився від зустрічного позову та визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини. В іншій частині позов не визнав (а.с.91).

Ухвалою суду від 02.11.2020 прийнято відмову відповідача від зустрічного позову, закрито підготовче провадження по даній справі та призначено до судового розгляду по суті. Судове засідання, призначене на 28.12.2020 було відкладено в зв`язку з перебуванням головуючого в нарадчій кімнаті по справі №546/687/20 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні 22 лютого 2021 року позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Гончаренко О.В. позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання 22 лютого 2021 року не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом вручення судових повісток представнику відповідача (а.с.а.с.101-102). Заяв чи клопотань від сторони відповідача до суду не надходило.

Відповідно до частини 5 статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Положеннями пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведені норми права, засади цивільного судочинства, зокрема розумність строків розгляду справи судом (позовна заява надійшла до суду 02.10.2019), суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторони відповідача, повідомленої належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.09.2015 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 4). Після державної реєстрації шлюбу позивачка залишила прізвище « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Також дана обставина підтверджується висновком експерта №256 Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради Полотненко Повстяної Н.В., відповідно до якого ОСОБА_3 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , народженого ОСОБА_1 ; вірогідність того, що ОСОБА_3 дійсно є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999% (а.с.69-71).

З поданої 02.11.2020 заяви представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Глазкова С.М. вбачається, що з вказаним висновком відповідач погодився та відмовився від зустрічного позову про оспорювання батьківства (а.с.91).

Судом також встановлено, що малолітня дитина перебуває на повному матеріальному утриманні матері ОСОБА_1 . Допомоги на утримання дитини відповідач не надає.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Крім того, частинами 1 та 2 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 84 СК України , дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 3 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 цієї ж статті встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4 статті 84 СК України).

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та те, що відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, обґрунтування причин невизнання позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини заява представника відповідача від 02.11.2020 не містить, а містить лише вказівку на невизнання позову, доказів на обґрунтування своєї позиції відповідач суду не надав, як і не зазначив свою позицію щодо розміру заявленої в позові частки його доходів (1/4), яку просила стягнути позивачка на її утримання, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу на утримання дитини до досягнення нею повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 у позові заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру. В 2019 році ставка судового збору за подання позовної заяви фізичною особою становила 768,40 грн.

З огляду на зазначене, у зв`язку із задоволенням позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі ОСОБА_3 в розмірі 1536,80 грн (768,40 грн *2) на користь держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 79, 80, 84, 180, 182, 183, 191 СК України, ст. 12, 13, 141, 142, 206, 259, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу ОСОБА_3 щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп. (Реквізити для зарахування коштів до державного бюджету: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA 0026001).

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивачки адвокат Гончаренко Олександр Васильович, службова адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: 37635, с. Малі Сорочинці Решетилівського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Представник відповідача адвокат Глазков Сергій Миколайович, службова адреса: 38400, м. Решетилівка Полтавської області, вулиця Покровська, 43;

Повний текст рішення складений 23 лютого 2021 року.

Суддя Ю.В. Зіненко