Справа № 438/1238/21
Провадження № 2-о/438/21/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Наминанік О.С.,

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Бориславі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Східницька селищна рада, приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Фірман Борис Ілліч про встановлення факту спільного проживання із спадкоємцем на момент відкриття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Заяву мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 (свідоцтво про смсргь Серія 1-СТ №І6%77 ВІД 14.04.2000 р. видане Підгорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області).

10 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Фірмана Бориса Ілліча з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з тим, що наявні у спадковій справі документи не підтверджують факт спільного проживання з спадкодавцем (матір`ю ОСОБА_3 ) на час відкриття спадщини. Та рекомендовано звернутись до суду в порядку окремого провадження для встановлення юридичного факту.

ОСОБА_3 постійно проживала разом з заявницею з 2005 року і до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний побут, а після смері матері ОСОБА_1 понесла всі матеріальні витрати, пов`язані з похороном. В свідоцтві про смерть ОСОБА_3 . Серія НОМЕР_1 від 14.04.2009р. вказано місце смерті - смт. Східниця.

Заявнику необхідно встановити факт спільної о проживання із спадкодавцем на час відкритій спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з матір`ю ОСОБА_3 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Разом з тим, заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі, просять її задоволити.

Представник заінтересованої особи: Східницької селищної ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заявп про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Заінтересована особа: приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Фірман Борис Ілліч в судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_3 (свідоцтво про смсргь Серія 1-СТ №І6%77 ВІД 14.04.2000 р. видане Підгорецькою сільською радою Сколівського району Львівської області).

10 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Фірмана Бориса Ілліча з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з тим, що наявні у спадковій справі документи не підтверджують факт спільного проживання з спадкодавцем (матір`ю ОСОБА_3 ) на час відкриття спадщини. Та рекомендовано звернутись до суду в порядку окремого провадження для встановлення юридичного факту.

ОСОБА_3 постійно проживала разом з заявницею з 2005 року і до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний побут, а після смері матері ОСОБА_1 понесла всі матеріальні витрати, пов`язані з похороном. В свідоцтві про смерть ОСОБА_3 . Серія НОМЕР_1 від 14.04.2009р. вказано місце смерті - смт. Східниця.

Заявнику необхідно встановити факт спільної о проживання із спадкодавцем на час відкритій спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з матір`ю ОСОБА_3 на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Разом з тим, заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Поняття спадкування визначено у ст.1216 ЦК України, згідно якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців.

Згідно п.211 Інструкції про вчинення нотаріальних дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, діючої на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом і спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в абз.1 п.23 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, якщо постійне місце проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Як зазначено в ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто для оформлення спадщини позивачу необхідно встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Протягом передбаченого ст.1270 ЦК України строку заявник від спадщини не відмовлявся.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується той факт, що заявник ОСОБА_1 , на день смерті її матері ОСОБА_3 проживала з нею в одному будинку у АДРЕСА_1 , здійснювала її поховання.

Таким чином, оцінюючи безпосередньо досліджені та надані заявником докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1268, 1270, 1276 ЦК України, керуючись ст. ст.3, 19, 81, 263-265, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Встановити, що факт, що має юридичне значення, а саме: факт спільного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Т. Слиш