2/465/4060/21
Ухвала

про самовідвід

"16" грудня 2021 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Ліцею №46 ім. В.Чорновола Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення, -

встановив:

03 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася у Франківський районний суд м. Львова з позовом до Ліцею №46 ім. В.Чорновола Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2031р. справу передано судді Мартинишин М.О. При цьому, судді Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., Дзеньдзюра С.М., Кузь В.Я., Марків Ю.С., Мартьянова С.М., Мигаль Г.П. виключені з розподілу з приміткою "у зв"язку з відсутністю спеціалізації".

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. від 07.12.2021р. відкрито провадження та призначено судове засідання у цивільній справі.

Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2021р. задоволено заяву судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. про самовідвід у розгляді справи №465/9683/21.

Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2021р., справу передано судді Кузю В.Я.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вважаю, що як суддя підлягаю самовідводу з наступних підстав.

Відповідно до п.2.3.4 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, з наступними змінами, автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі за такими правилами:

із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Разом з тим, даним пунктом не визначено здійснення автоматизованого розподілу судової справи з урахуванням відсутності спеціалізації судді.

Відтак, зважаючи на викладене, автоматизований розподіл судової справи між суддями в день її реєстрації відбувся із застосуванням втручання в комп"ютерну програму документообігу загальних судів "Д-3".

Дана обставина підтверджена рішенням зборів суддів Франківського районного суду м. Львова, прийнятим зборами суддів від 09.12.2021р.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Ч.3 цієї статті визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартиненко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також на положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, де зазначається, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Отже, з метою виключення підстав та мотивів учасників судового провадження для сумніву у безсторонності, неупередженості чи об`єктивності під час розгляду справи, заява про самовідвід судді Кузя В.Я. підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення про самовідвід першочерговою підставою для відводу вважаю, що розподіл судової справи здійснено із втручанням в АСДС, а осіб, що здійснили незаконний розподіл чи причини незаконного розподілу не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

постановив:

Самовідвід судді Кузя В.Я. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Ліцею №46 ім. В.Чорновола Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення - задоволити з підстав втручання в АСДС та незаконного її розподілу.

Матеріали судової справи №465/9683/21 (судове провадження № 2/465/4060/21) передати до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь