Ухвала

22 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 583/356/18

провадження № 61-9771ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 25 травня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 липня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного державного нотаріального архіву, третя особа - виконавчий комітет Охтирської міської ради, про скасування виданого 22 березня 2016 року дубліката договору дарування квартири,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 липня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного державного нотаріального архіву, третя особа - виконавчий комітет Охтирської міської ради, про скасування виданого 22 березня 2016 року дубліката договору дарування квартири.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 25 травня 2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 липня 2019 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

30 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 25 травня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 25 травня 2020 року залишено без руху для зазначення поважної причини пропуску строку на касаційне оскарження та надання доказів на підтвердження підстав пропуску цього строку.

Ухвалою Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 17 липня 2020 року.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву, в якій обґрунтувала поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, для можливості сплати заявником судового збору та зазначення в касаційній скарзі обов?язкових підстав касаційного оскарження.

У лютому 2021 року до суду на виконання ухвали Верховного Суду від 24 грудня 2020 року надійшли матеріали для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, квитанція про сплату судового збору та лист ОСОБА_1 в якому остання зазначає про тяжкий матеріальний стан і повне виконання нею вимог ухвали Верховного Суду від 24 грудня 2020 року.

Враховуючи вищезазначене, Верховний Суд констатує, що у відведений судом строк, станом на 22 лютого 2021 року, ухвалу суду касаційної інстанції про усунення недоліків від 26 грудня 2020 року заявником не виконано, оскільки ОСОБА_1 так і не зазначила обов`язкові підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключають з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Враховуючи викладене, невиконання вимог суду про усунення недоліків касаційної скарги перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 25 травня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 липня 2019 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного державного нотаріального архіву, третя особа - виконавчий комітет Охтирської міської ради, про скасування виданого 22 березня 2016 року дубліката договору дарування квартири повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк