Справа № 464/3985/21
пр.№ 2/464/1283/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Бенцак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/3985/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, покликаючись на припинення сімейних стосунків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 22 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач скористалася правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Примирення та збереження шлюбу вважає за неможливе.

Відповідач у судові засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення такого, причин неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.223 ЦПК України).

За умовами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється за вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 1992 року у Відділі запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Львівської міської ради, про що складено відповідний актовий запис № 3197, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 листопада 1992 року.

У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України).

Наведені норми закону дають підставу для висновку, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності згоди чоловіка чи жінки на такий союз не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Позивач у позові покликається на припинення шлюбних відносин з відповідачем. Вважає, що шлюб між ними є лише на документах, оскільки особисті відносини між сторонами уже тривалий час мають формальний характер, вважає примирення та збереження шлюбу не можливим.

Отже наведені обставини свідчать, що вільної згоди на союз між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам позивача, а шлюб існує формально,відтак суд вважає за необхідне шлюб розірвати.

У порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 908 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 листопада 1992 року у Відділі запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Львівської міської ради, актовий запис № 3197.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені позивачем при подачі позову до суду судові витрати в розмірі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

Повне рішення суду складено 15 грудня 2021 року.

Суддя Г.О.Шашуріна