РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/2128/21

Провадження № 2/293/808/2021

14 грудня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу за позовом

ОСОБА_1

до Високівської сільської об`єднаної територіальної громади

про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Високівської сільської об`єднаної територіальної громади, згідно якого просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, після смерті дядька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав.

Ухвалою від 18.10.2021 суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 16.11.2021.

Пунктом 7 даної ухвали суд у порядку ст. 84 ЦПК України витребував від приватного нотаріуса Черняхівського нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. копію спадкової справи № 125/2020, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

15.11.2021 за вх. 6700 на адресу суду від приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В., на запит суду, надійшла копія спадкової справи № 125/2020, заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.35-104).

Ухвалою від 16.11.2021 суд закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті на 14.12.2021.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Городище Черняхівського району Житомирської області помер її дядько - ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що відповідно до інформації Високівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 12 липня 2021 року № 950 в по господарській книзі власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.10.2013 року (а.с.7).

ОСОБА_2 прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_3 , шляхом реєстрації та проживання разом з матір`ю на час її смерті, але не оформив своїх спадкових прав.

Позивач зазначає, що відповідно до матеріалів спадкової справи №125/2020 вона є єдиною спадкоємицею після дядька ОСОБА_2 .

Постановою від 18.08.2021 приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 18).

Тому, для захисту своїх прав позивач звернулась з позовом до суду за місцем знаходження спадкового майна.

Відповідач у порядку ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву не подав.

Сторони у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

14.12.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява, згідно якої позивач просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. (а.с.113).

24.11.2021 за вх. №6911 на адресу суду від відповідача надійшла заява, за змістом якої останній просить розгляд справи здійснювати без участі представника (а.с. 111).

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд здійснює розгляд на підставі наявних у матеріалах справи документів у порядку ч.3 ст. 211 ЦПК України за відсутності сторін.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні від 14.12.2021 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Городище Черняхівського району Житомирської області помер дядько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.05.2020 (а.с 6).

Відповідно до довідки Високівської сільської ради № 1125 від 29.05.2020, яка міститься у матеріалах спадкової справи, до моменту смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.42).

Згідно з матеріалами спадкової справи № 125/2020 спадкоємицею за законом після ОСОБА_2 є його племінниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (позивач).

Родинний зв`язок між померлим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 17.05.2021, відповідно до якого встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Городище Черняхівського району Житомирської області, є дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 43).

За даними позивача після смерті її дядька ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить,зокрема, право на будинок садибного типу з господарськими будівлями та с спорудами по АДРЕСА_1 .

Суд встановив, що відповідно документів, що містяться у спадковій справі № 125/2020, заведеної приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В., позивач є спадкоємицею та відповідно прийняда спадщину після смерті її дядька - ОСОБА_2 ( а.с. 35-104).

Постановою 18.08.2021 № 620/02-31 приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. відмовив ОСОБА_1 (позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 дядька ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 18).

Позивач, вказує на те, що вона як спадкоємець першої черги за законом не може в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після померлого чоловіка, а саме на вищевказаний спадковий житловий будинок, оскільки спадкодавцем за життя не було виготовлено відповідні правовстановлюючі документи.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Предметом даного спору є визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами частини першої та частини другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та державної реєстрації права власності на нього позбавляє позивача права оформити спадщину у нотаріуса після смерті спадкодавця , відтак звернення до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до листа "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутність державної реєстрації права власності на нього позбавляє права позивача оформити спадщину за законом у нотаріуса після смерті чоловіка (спадкодавця), відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивачка після смерті дядька ОСОБА_2 фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у неї відсутні оригінали правовстановлюючого документу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та у зв`язку із відсутністю у позивачки іншого способу щодо визнання права власності, тому за захистом своїх прав звернулась до суду з даним позовом і в якому просить захистити порушене право шляхом визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

Суд враховує положення частини четвертої статті 206 ЦПК України, відповідно до якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Розподіл судових витрат

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідачів, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 13, 15, 16, 76-80, 89, 141,142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_2 ,померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не оформив своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Високівська сільська об`єднана територіальна громада (адреса: вул. Чеська, 46, с. Високе, Житомирський район, Житомирська область, 12431, ).

Повне рішення складено: 20.12.2021.

Суддя Л.В.Лось