Справа № 761/6067/21
Провадження № 2/761/6430/2021
29 листопада 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Волошина В.О.,
при секретарі: Яницькій О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднаної житлової комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) та військових комісаріатів про визнання права на зарахування часу перебування на квартирному обліку; скасування рішення; зобов`язання вчинити дії,
В лютому 2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Об`єднаної житлової комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) та військових комісаріатів, в якому просив суд:
- визнати за позивачем право на зарахування до часу перебування на квартирному обліку у м. Києві попереднього часу перебування на такому обліку з 22 червня 1992р.;
- скасувати рішення відповідача від 28 грудня 2020р., яке оформлене протоколом № 08 про відмову позивачу в перенесенні дати квартирного обліку з 03 березня 1995р. на 22 червня 1992р.;
- зобов`язати відповідача зареєструвати нову дату поставлення на квартирний облік позивача та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995р. на 22 червня 1992р.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 17 червня 1992р. він проходив службу в Бердичівському гарнізоні, а з 22 червня 1992р. він та члени його сім`ї перебували на квартирному обліку у зазначеному гарнізоні. В подальшому позивач був призначений для проходження служби в Київському гарнізоні, в/ч НОМЕР_2 . Разом з тим, як стало відомо позивачу на квартирний облік в Київському гарнізоні позивач та його члени сім`ї були зараховані на квартирний облік в Київському гарнізоні з 03 березня 1995р.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся в досудовому порядку до відповідача з листом, у якому просив розглянути питання про зарахування до часу його перебування на квартирному обліку у м. Києві попереднього часу перебування на такому обліку за місцем служби, тобто з 22 червня 1992р. Однак, рішенням відповідача від 28 грудня 2020р. позивачу було відмовлено в перенесенні дати постановки на квартирний облік з 03 березня 1995р. на 22 червня 1992р., із посиланням на відсутність законних підстав для цього. Таким чином, оскільки позивач вважає, що має законне право на зарахування до часу перебування його на квартирному обліку у м. Києві попереднього часу перебування на такому обліку з 22 червня 1992р., а тому вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2021р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2021р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених у відзиві на позов, просив суд позов задовольнити.
Відповідач, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, поважності причин неявки свого представника до суду не повідомив. У встановлений судом строк відзив на позов стороною відповідача не подавався.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач проходив службу з 17 червня 1992р. в Бердичівському гарнізоні, а з 22 червня 1992р. він та члени його сім`ї перебували на квартирному обліку у зазначеному гарнізоні (а.с. 23).
Як встановлено судом, рішенням відповідача від 28 грудня 2020р. (протокол № 8), позивачу було відмовлено в перенесенні дати постановки його на квартирний облік з 03 березня 1995р. на 22 червня 1992р.
Частиною 5 ст. 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Також ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами.
На виконання зазначеної статті Закону постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006р. № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі по тексту Порядок).
Згідно з п. 26 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
При цьому, суд зазначає, що зазначені вище положення Порядку не встановлює будь-яких обмежень щодо можливості зарахування попереднього часу перебування на квартирному обліку військовослужбовців та членів їх сімей у разі їх переїзду до іншого гарнізону (в іншу місцевість).
01 січня 2005р. набрав чинності Закон України від 24 червня 2004р. № 1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до Прикінцевих положень цього Закону військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Слід зазначити, що порядок забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень до 01 січня 2005р. визначався нормами ЖК УРСР, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання ним житлових приміщень в Українській PCP, затвердженими постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984р. № 470, (далі по тексту Правила) та Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995р. № 20.
Разом з тим, вказаним наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995р., було визначено, що в разі переміщення військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (у списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), але не раніше ніж з дня набрання чинності цим наказом, тобто з 03 березня 1995р.
Таким чином, зазначеними вище положеннями наказу Міністра оборони України від 03 лютого 1995р. № 20 було встановлено обмеження житлових прав військовослужбовців.
Іншими нормативно-правовими актами, що регулювали житлові відносини, станом на 01.01.2005 року, таких обмежень не передбачалося.
Так, згідно із ст. 43 ЖК УPCP черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік. Відповіддю до п. 38 Правил громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється Житловим кодексом. УРСР, цими Правилами та іншими актами законодавства. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).
Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що військовослужбовці Збройних Сил України у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в тому числі і ті, які здійснили такий переїзд до 03 березня 1995р.), зараховуються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням всього попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Враховуючи, що позивачем доведено поставлення та перебування на квартирному обліку з 22 червня 1992р. разом з членами своєї сім`ї під час проходження служби у військовій частині в Бердичівському гарнізоні, суд вважає, що позивачу до часу перебування на квартирному обліку у м. Києві повинно бути зараховано попередній час перебування на такому обліку з 22 червня 1992р.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а тому визнає за позивачем право на зарахування до часу перебування на квартирному обліку у м. Києві попереднього часу перебування на такому обліку з 22 червня 1992р.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає вірним скасувати, як незаконне рішення відповідача від 28 грудня 2020р., яке оформлене протоколом № 08 про відмову позивачу в перенесенні дати квартирного обліку з 03 березня 1995р. на 22 червня 1992р., і з метою захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача зареєструвати нову дату поставлення на квартирний облік позивача та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995р. на 22 червня 1992р.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2724,0 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 19, 47 Конституції України; ст. ст. 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. ст. 15, 16 ЦК України; ст. ст. 9, 43, 44 ЖК УРСР; ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд, -
Визнати за ОСОБА_1 право на зарахування до часу перебування на квартирному обліку у м. Києві попереднього часу перебування на такому обліку з 22 червня 1992р.
Скасувати рішення Об`єднаної житлової комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) та військових комісаріатів від 28 грудня 2020р., яке оформлене протоколом № 08 про відмову ОСОБА_1 в перенесенні дати квартирного обліку з 03 березня 1995р. на 22 червня 1992р.
Зобов`язати Об`єднаної житлової комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) та військових комісаріатів зареєструвати нову дату поставлення на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї у гарнізонній черзі м. Києва з 03 березня 1995р. на 22 червня 1992р.
Стягнути з Об`єднаної житлової комісії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України) та військових комісаріатів на користь держави судовий збір у розмірі 2724,0 /дві тисячі сімсот двадцять чотири/ грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 02 грудня 2021р.

Суддя: