Справа № 154/889/20 Головуючий у 1 інстанції: Вітер І. Р.
Провадження № 22-ц/802/1338/21 Категорія: 44 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання - Губарик К. А.,

представника позивача - Каліщука В. П. ,

представника відповідача - ОСОБА_17,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз»» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що працівниками ПАТ «Волиньгаз», правонаступником якого є АТ «Волиньгаз», 19.04.2017 року було встановлено факт, який кваліфікується як несанкціонований відбір природнього газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) шляхом використання прихованого несанкціонованого газопроводу, що був вмонтований в діючу систему газопостачання колишньої адміністративної будівлі Білинської сільської ради, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що в ході обстеження місця події було встановлено, що, використовуючи спеціальне газове обладнання - фазорегулятор тиску, газові перехідники, відповідачем було прокладено несанкціонований газопровід під землею від діючої системи газопостачання - надземного газопроводу-вводу, розташованого у внутрішній частині колишньої адміністративної будівлі Білинської сільської ради, до двох газових котлів тепличного комплексу, що перебуває у власності ОСОБА_2 , в якому вирощувалися сільськогосподарські культури для реалізації, а також до опалювального приладу (газового конвектора) в майстерні господарської будівлі.

В позові зазначається, що господарський об`єкт не числився як газифікований, а тому споживання природнього газу в принципі не могло відбуватися з використанням приладу обліку газу (лічильника) , який відсутній на об`єкті, чи за нормами споживання газу.

Отже, вважає, що відповідачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи, внаслідок чого здійснювався несанкціонований відбір природнього газу - необліковане споживання газу.

За наслідками виявленого порушення, відповідно до пп. 1, 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, представниками ПАТ «Волиньгаз» було складено акт про порушення № 258 від 19.04.2017 року, а також поінформовано Володимир-Волинський ВП ГУНП у Волинській області, внаслідок чого було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 20.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Згідно з проведеними розрахунками визначено необліковані об`єми природного газу, які було використано за вказаним об`єктом, що становлять 37 665, 27 м3 на суму 301 097 грн 38 коп., які позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено у зв`язку із недоведеністю факту правопорушення та заподіяння шкоди.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, позивач АТ «"Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на доведеність обставин, що мають значення для справи, та безпідставне неврахування їх судом, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначав, що ОСОБА_2 не заперечив факту наявності на земельній ділянці, що йому належить, газопроводу середнього тиску, який підлягав демонтажу, однак вказав, що надана відповідачем довідка не є доказом того, що цей газопровід було демонтовано станом на 2017 рік. Крім того, до приміщення котельні підходив газовий стояк, і відповідач не міг його не бачити. Відсутність сервітуту не може підтверджувати фактичну відсутність прокладеного газогону. Подані відповідачем документи жодним чином не спростовують прокладення ним власного (прихованого) газогону та його під`єднання до діючої газотранспортної мережі з метою опалення самовільно встановлених на земельній ділянці теплиць, в яких вирощувалась сільськогосподарська продукція. Вказуючи на те, що теплиці обігрівалися дровами та газовими балонами, відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження вказаних фактів. На момент складення акту в котлах були виявлені газові форсунки, що свідчить про те, що вони могли працювати тільки від газу, а не твердого палива. Крім того, на місці порушення виявлено регулятор тиску РДГС-10, кран та гумовий шланг до газопроводу середнього тиску, а вказані елементи не можуть використовуватись при споживанні газу з балонів, який є скрапленим та тиску не видає. Ствердив, що балонами неможливо обігріти загальну площу понад 225 м2 теплиць з поліетиленовим покриттям, а також це не вимагало вкопувати в землю самовільно змонтований несанкціонований газопровід. У скарзі звернуто увагу на те, що законодавством заборонено продаж газу для побутових потреб населення безпосередньо з автоцистерн автомобільних газозаправних станцій, пунктів та паливної системи транспортних засобів. На переконання представника позивача сама наявність несанкціонованого газопроводу в розумінні п.п.1 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціонований відбір природнього газу з ГРМ. Акт про порушення № 258 від 19.04.2017 року був підписаний відповідачем особисто без зауважень та заперечень, що, на думку представника позивача, підтверджує, що відповідач погодився із виявленим та зафіксованим порушенням норм ГРМ. Також вважає, що оскільки відповідач протягом трьох років не оскаржував акт про порушення, отже по суті не заперечив проти факту несанкціонованого відбору ним природного газу та розміру збитків. Ствердив, що розрахунок необлікованого об`єму газу було проведено у відповідності до норм чинного законодавства, а тому просив стягнути з відповідача заподіяну шкоду та судові витрати.

На думку апелянта, вказані обставини в сукупності доводять факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, внаслідок чого здійснювався несанкціонований відбір природнього газу - необліковане споживання газу, поняття якого визначено Кодексом ГРМ, а тому додатково доводити таке втручання немає потреби.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подавався.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що долучені до справи фотокартки з місця події, надані позивачем на підтвердження вчинення ОСОБА_2 несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи жодним чином не підтверджують факту фізичного під`єднання відповідачем свого обладнання до газорозподільчої системи, а отже є неналежними доказами у справі. Відсутність доказів фізичного з`єднання із газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання вказує на те, що прокладений відповідачем газопровід неможливо визнати несанкціонованим при тому, що відповідачем доведено факт опалення ним теплиць шляхом користування скрапленим газом із газових балонів, які були виявлені при огляді працівниками позивача та правоохоронними органами, а отже не доведено порушення норм КГС.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22963475 від 09 червня 2009 року приміщення котельні будинку культури А-1, загальною площею 104,9 кв.м, що за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 30 квітня 2009 року.

Відповідачу ОСОБА_3 з 2011 року також належить земельна ділянка 0,15 га для обслуговування цієї господарської споруди та в користуванні знаходиться земельна ділянка площею 4,9284 га ріллі за договором оренди від 14.04.2020 року.

19 квітня 2017 року представники Володимир-Волинського відділення ПАТ «Волиньгаз»: ОСОБА_13, ОСОБА_15 , ОСОБА_16, ОСОБА_14 , ОСОБА_12 склали Акт обстеження приміщення бувшої котельні сільської ради с. Білин. За змістом вказаного Акту вони зазначили про наявність несанкціонованого газопроводу. Він приєднувався газовим шлангом за допомогою спеціальних зварень до газопроводу середнього тиску, був розташований у сторони та проходив під землею. Одна труба діаметром 15 мм проведена до теплиці та підключена до двох котлів КЧМ за допомогою газових шлангів. Інша труба діаметром 15 мм проведена до ангару, на відстані 20 см до якої був підключений газовий конвектор. Загальна площа теплиці складає 200 м кв. На об`єкті відсутній газовий лічильник.

Акт обстеження від 19 квітня 2017 року долучений до справи позивачем як доказ здійснення відповідачем ОСОБА_2 порушення у виді несанкціонованого відбору газу.

Також 19 квітня 2017 року представники Володимир-Волинського відділення ПАТ «Волиньгаз»: майстер контролю за виробництвом служби газових мереж ОСОБА_15 , старший контролер відділу інспектування ОСОБА_8, провідний фахівець відділу балансування ОСОБА_13 , фахівець ВЕБ ОСОБА_14 , за участю відповідача ОСОБА_2 склали Акт про порушення № 258, в якому зазначено, що при огляді приміщення котельні сільської ради за адресою АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем п.п.1 п.1 глави 2 розділу ХІ «наявність несанкціонованого газопроводу», що виявлено у підключенні регулятора тиску РДГС-10, крана та гумового шлангу до газопроводу середнього тиску, наявність 2-ох газових котлів у теплицях. Показання лічильника на дату складення акту відсутні. У пункті 7 Акту зазначено, що до Акту про порушення додається фототаблиця.

Вказаний акт про порушення № 258 від 19 квітня 2017 року також долучений до справи позивачем як доказ здійснення відповідачем ОСОБА_2 порушення у виді несанкціонованого відбору газу.

На підтвердження факту вчинення відповідачем порушення норм КГС позивачем двічі під час розгляду справи долучались до неї фотокартки із місця події. На фотокартках зображено під`єднання шлангу до газового котла у теплиці; прокладення прикопаної труби на подвір`ї, до якої під`єднані шланги; заглушений прокладкою та гайками стояк газотранспортної мережі позивача.

У відповідності до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до пункту 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Кодексом газорозподільних систем визначені наступні поняття: несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі, шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу; несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу); несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, цього Кодексу.

Підпунктом 1 розділу 2 глави XI Кодексу передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави XI Кодексу у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем передбачено, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Відповідно до пункту 2 розділу 5 глави XI Кодексу акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

Згідно з главою 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає відповідне рішення .

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Отже, судом першої інстанції зроблено правильний висновок, що для кваліфікації виявленого порушення, саме як «несанкціоноване втручання» необхідна наявність цілого складу факторів та доказів.

Для підтвердження правомірності здійснених позивачем донарахувань відповідачу об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання споживача.

Згідно із підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом у справі, обов`язок доказування факту правопорушення, а отже і факту заподіяння шкоди, покладено на позивача.

Суд першої інстанції, додержуючись вимог статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів, статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, дав оцінку доказам згідно з вимогами процесуального закону та фактичними обставинами справи та дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем у справі на підтвердження факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ не були надано належних, достатніх та беззаперечних доказів.

На підтвердження факту вчинення відповідачем порушення норм КГС, яке кваліфікується як наявність несанкціонованого газопроводу, що за визначенням, передбаченим у п.4 глави 1 розділу I КГС, має відбуватись у виді під`єднання (фізичного з`єднання) з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, позивачем подано до суду акт про порушення № 258 та акт обстеження від 19.04.2017 року і фотокартки із місця події.

Судом проаналізовано та встановлено, що за своїм змістом у частині механізму під`єднання до газорозподільчої системи вказані акти суперечать один одному.

Також показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які підписали ці акти, допитаних у судовому засіданні, заперечено достовірність викладеної в актах інформації, оскільки вони вказали, що 19.04.2017 року особисто не бачили та не виявляли факту підключення прокладеного відповідачем газопроводу до газопроводу середнього тиску, а підписались, оскільки отримали таку інформацію від майстра контролю ОСОБА_15

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_15 вказував, що приміщення, належне відповідачу, де він через щілину побачив несанкціоноване підключення до газопроводу середнього тиску регулятора тиску РДГС-10 та гумового шлангу, було на час виявлення замкненим. Після цього він викликав інших працівників ПАТ "Волиньгаз" та поліцію, а також попросив викликати власника приміщення для того, щоб відімкнути дане приміщення з метою огляду вказаного обладнання та зафіксування факту порушення. Проте, після прибуття зазначених осіб та відімкнення господарського приміщення було встановлено, що фізичне під"єднання регулятора тиску до газопроводу середнього тиску відсутнє, а сам газопровід заглушено.

Відповідач ОСОБА_2 у свою чергу заперечував факт несанкціонованого підключення ним до газопроводу, оскільки з 2009 року, коли він почав оформляти документи щодо придбання у власність приміщення бувшої котельні та земельної ділянки для її обслуговування, Білинською сільською радою було отримано довідку Володимир-Волинського УГГ ВАТ "Волиньгаз" про те, що дана земельна ділянка може бути відведена ОСОБА_9 для обслуговування господарських будівель, а також що на ній знаходиться підземний газопровід середнього тиску, який підлягає демонтажу силами Володимир-Волинського УГГ до початку робіт на даній ділянці.

Як стверджує відповідач ОСОБА_9 , він оформив свої документи на земельну ділянку лише у 2011 році, а тому був переконаний, що на той час уже газопровід був демонтований і газ до труби у його приміщення не надходив .

Фактично він придбав приміщення бувшої котельні, де ще були наявні залишки газового стояка, однак він завжди був заглушений і газ до нього не надходив, що і було фактично виявлено усіма членами комісії та працівниками поліції.

ОСОБА_2 пояснив, що для опалення теплиць він застосовував котли, які спочатку працювали на дровах, однак у 2016-2017 роках були переобладнані на газ, у зв"язку з чим він купував газові балони, які зберігав з міркувань безпеки на віддалі від теплиць - у господарському приміщенні бувшої котельні. Ці балони були з"єднані гумовими шлангами і подавали газ до котлів для обігріву теплиці в нічний час, оскільки весною в денний час теплиці обігрівалися достатньо за рахунок сонячного світла. Гумові шланги були вкопані на невелику глибину в землю, так як на території тепличного господарства ними постійно використовувалася техніка, якою ці шланги могли бути пошкоджені.

Жодних доказів на спростування вказаних доводів позивачем суду не надано. Стороною позивача не було надано жодних висновків експертів на підтвердження викладених в актах обставин щодо встановлення факту несанкціонованого використання відповідачем природнього газу та фізичного підключення до газопроводу середнього тиску, належного АТ "Волиньгаз", щодо наявності природнього газу в заглушеному на час фіксування порушення стояку, а також можливості взагалі без допомоги спеціальних фахівців газового підприємства та без перекриття подачі газу відповідними службами приєднатися до газопроводу середнього тиску та від"єднатися від нього шляхом лише монтування або зняття регулятора тиску.

Відповідно до ДБН В.2.5 газопроводами середнього тиску визначено газопроводи при робочому тиску газу від 0,005 МПа до 0,300 МПа.

Як передбачено технічним паспортом на регулятор тиску РДГС-10, який було виявлено серед інших предметів у другому приміщенні відповідача, монтаж регулятора проводиться згідно з Державними будівельними нормами України "Газопостачання" ДБН В.2.5.-20-2001 (які діяли станом на 2017 рік) та Правил безпеки систем газопостачання України, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості № 285 від 15.05.2015 р.

Пунктом 1.32 цих Правил встановлено, що перед початком ремонтних робіт на сталевих підземних газопроводах, пов`язаних із роз`єднанням газопроводу (заміна запірної арматури, знімання і встановлення заглушок і прокладок, вирізання стиків), необхідно вимкнути засоби електрохімзахисту і встановити на роз`єднувальних ділянках газопроводу шунтувальні перемички з кабелю (сталь, алюміній) перерізом не менше ніж 25 мм-2 (за умови відсутності стаціонарно встановлених шунтувальних перемичок) з метою запобігання іскроутворенню від дії блукаючих струмів. За неможливості встановлення шунтувальної перемички зазначені роботи необхідно проводити після продування газопроводу повітрям.

Пунктом 4.13. Правил визначено, що зняття заглушок на газопроводах необхідно виконувати за нарядом-допуском на виконання газонебезпечних робіт. Роботи виконуються після проведення контрольного опресовування газопроводів повітрям при тиску 0,01 МПа із забезпеченням швидкості падіння тиску за 1 годину не більше ніж 60 даПа.

Пунк 4.31. передбачає, що при виведенні агрегату або системи газопроводів у резерв необхідно перекривати:

запірний пристрій (з електроприводом) на газопроводі до агрегату;

запірні пристрої на газопроводі перед кожним пальником;

ЗЗП на загальному внутрішньому газопроводі до агрегату і перед кожним пальником.

Пунктом 1.12. вказаних Правил встановлено, що розбирання запірної арматури, різьбових і фланцевих з`єднань на газопроводах з метою ремонту необхідно виконувати після відключення подавання газу і продування інертним газом або парою. Заміна болтів фланцевих з`єднань допускається тільки після зниження надлишкового тиску газу до 40?500 даПа. Забороняється підтягувати різьбові з`єднання, які знаходяться під тиском більше ніж 500 даПа.

Пунктом 7.1 Правил визначено, що до газонебезпечних робіт належать, зокрема, роботи з підключення новозбудованих газопроводів до діючої системи газопостачання; пуск газу в системи газопостачання об`єктів при введенні в експлуатацію, після ремонту чи реконструкції, виконання пусконалагоджувальних робіт; технічне обслуговування і ремонт комбінованих будинкових регуляторів тиску, газовикористовуючих установок, установлення і зняття заглушок на діючих газопроводах, а також від`єднання від газопроводів агрегатів, обладнання і окремих вузлів; відключення від діючих газопроводів, консервація і реконструкція газопроводів і газовикористовуючого обладнання сезонної дії об`єктів систем газопостачання.

Як вбачається з пункту 7.37 Правил, під час демонтажу газового обладнання ділянки газопроводу до нього повинні відрізатися у місцях відводу від розподільчих газопроводів та заварюватись наглухо. Відрізана ділянка газопроводу повинна бути продута повітрям або інертним газом та заварена з двох кінців.

Також відповідно до пункту 7.41 Правил роботи, пов`язані з розгерметизацією зовнішніх і внутрішніх газопроводів, обладнання (заміна арматури, фільтрів, лічильників тощо), необхідно проводити на відключеній ділянці газопроводу. Після вимикаючих пристроїв у напрямку руху газу необхідно встановлювати інвентарні заглушки.

Таким чином, суду не надано доказів того, чи була здійснена подача газу до заглушеного на момент виявлення газопроводу, чи можливо здійснити відповідачем своїми силами виконання газонебезпечних робіт з фізичного підключення до діючого газопроводу середнього тиску без підготовчих робіт, передбачених Правилами, та без перекриття подачі газу у газопроводі власником цього газопроводу,тобто позивачем. А також чи можливо було здійснити роботи з екстреного від"єднання від системи та встановлення заглушки за вказаний позивачем короткий час від нібито виявлення свідком ОСОБА_11 факту порушення і до моменту відчинення дверей приміщення бувшої котельні та перевірки комісією і поліцією стану цього приміщення й виявленого в ньому газового обладнання в стані, що не свідчив про його фізичне під"єднання.

Разом з тим, за даним фактом було внесено інформацію до ЄРДР за № 0000326 від 20.04.2017 року для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Однак, за поясненнями сторін, нікому до даного часу підозру не було оголошено. Крім того, встановлено, що в межах цього кримінального провадження було проведено слідчий експеримент з участю представника позивача АТ "Волиньгаз" та відповідача ОСОБА_2 , в ході якого було доведено можливість опалення теплиць шляхом підключення газових балонів до встановлених у теплицях котлів.

Отже, враховуючи зазначені обставини, зібрані сторонами у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вимог позивача щодо наявності факту несанкціонованого газопроводу та несанкціонованого використання відповідачем природнього газу, що могло би бути підставою для стягнення збитків у пред"явленій сумі 301097,38 грн.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, правильних висновків суду по суті вирішення справи не спростовують.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз"залишити без задоволення.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді