Справа № 484/4548/21
Провадження № 2/484/1737/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первомайський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування арешту нерухомого майна

В С Т А Н О В И В:

18.11.2021р. до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зняття арешту з усього нерухомого майна, що належить позивачу.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 вказав, що під час оформлення спадщини виявилось, що відносно нього наявне обтяження, зареєстроване на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Первомайського МРУЮ Миколаївської області № 3410229Мз від 19.03.2009р. у вигляді арешту на все рухоме майно (невизначене майно). При зверненні до Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) йому було повідомлено, що дійсно на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №3410229 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в межах якого зареєстроване вказане обтяження. Однак, виконавче провадження було завершене у зв`язку із повним погашенням заборгованості, а матеріали знищені. При цьому, з невідомих причин, арешт знятий не був. Вказує, що на даний час відпала потреба в арешті вказаного майна.

Позивач в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно листа Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) № 52044/12 від 20.10.2021р. та інформації з ВП - спецпідрозділ на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №3410229 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ј частини.

21.05.2010 року дане виконавче провадження було завершено та закрите у зв`язку з повноліттям дитини, заборгованість становила 7642,50 грн.

Відповідно до виконавчого листа № 2-1425 від 02.08.2010 року відділом державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 21171072 про стягнення з ОСОБА_1 на корись ОСОБА_2 заборгованості у сумі 7642,50 грн.

07.06.2011 року дане виконавче провадження було закінчено та закрите на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в діючій редакції, у зв`язку з повним фактичним виконанням) у зв`язку зі сплатою.

На даний момент у відділі зазначене виконавче провадження не зберігається, оскільки відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року матеріали виконавчих проваджень зберігаються протягом трьох років, з моменту їх передачі до архіву, а отже надати більш детальну інформацію щодо накладення чи зняття арешту не можливо, а також не можливо винести процесуальний документ.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та 1/3 частина земельної ділянки, площею 6, 2416 га., передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.(а.с. 14-17)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно ОСОБА_1 містяться відомості про обтяження у вигляді арешту нерухомого майна з реєстраційним номером 8561731, зареєстрований 19.03.2009 року Миколаївською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 3410229 Мз від 19.03.2009 року на все нерухоме майно (невизначено майно), в тому числі і на вищевказані житловий будинок та земельну ділянку. (а.с. 12-13)

З аналізу вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в рамках виконавчого провадження №3410229 державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно, що належить позивачу, однак, при закінченні даного виконавчого провадження арешт знятий не був, а матеріали у відділі відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 41 Конституції України, ст.. 321 ЦПК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що відповідач проти задоволення позову не заперечувала, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушені, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Скасувати обтяження у виді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер 8561731, зареєстрований 19.03.2009 року Миколаївською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, який міститься у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладений на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 3410229 Мз від 19.03.2009 року на все нерухоме майно (невизначене майно).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Первомайський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), , місце знаходження за адресою: пров. Бебюш Капон, 16 в м. Первомайськ Миколаївської області.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко