Справа № 522/1609/16
Провадження 2-п/522/104/21
УХВАЛА

13 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року у справі № 522/1609/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „Ідея Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 522/1609/16 за позовом Публічного акціонерного товариства „Ідея Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року, ухваленим у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги позивачів було задоволено..

25 червня 2021 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення та скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року по справі № 522/1609/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „Ідея Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування заяви відповідач зазначає, що з рішенням не може погодитись, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки його не було сповіщенно належним чином, відповідач за вказаною адресою не проживає. Вказує, що обставини справи встановлені не в повному обсязі. Відповідач вважає, що рішенням суду було порушено вимоги, щодо прийняття заочного рішення, а саме не обізнаність відповідача про розгляд справи в суді, повістки він не отримував, іншим засобом зв`язку з ними не зв`язувалися. Відповідач вважає, що за таких обставин заочне рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 30 червня 2021 року заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року у справі № 522/1609/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „Ідея Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором прийнята до провадження судді Науменко А.В.

В судове засідання призначені на 15.07.2021 р., 16.08.2021 р., 27.09.2021 р., 16.11.2021 р., 13.12.2021 р. сторони не з`явились. Заявника було сповіщено належним чином про дату розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судової повістки.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення суду, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Судом встановлено, що 12 липня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення за вищезазначеним позовом, позовні вимоги задоволено

Для перегляду судом заочного рішення необхідна наявність усіх підстав для перегляду передбачених ч.1 ст. 288 ЦПК України, які у заяві відповідача про перегляд заочного рішення відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був належним чином сповіщений про час розгляду справи. Відзиву, заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до відповіді відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС в Одеській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи, про час та місце судового засідання відповідача було сповіщено за адресою: АДРЕСА_1 . Так, в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомленні які надсилалися за вказаною адресою, однак були повернуті на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд враховує, що заявником не додано належних доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору та які не були відомі суду підчас задоволення заочного рішення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до ч. 3ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо остаточності рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.4,12, 13,76, 258-261, 287 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2016 року у справі № 522/1609/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства „Ідея Банк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали (ч.4 с. 287 ЦПК України).

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 17.12.2021 року.

Суддя А.В. Науменко