Справа № 127/6030/20
Провадження № 2/127/967/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07.12.2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності та визнання права власності на частку квартири, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільній частковій власності та визнання права власності на частку квартири, в якому просив суд припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке видане 28.10.2015 Другою вінницькою державною нотаріальною конторою із компенсацією вартості цієї частки з депозитного рахунку Вінницького міського суду Вінницької області; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, сторонам на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , а саме позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить ѕ частки квартири, відповідачу ОСОБА_2 належить ј частки квартири. Згоди між сторонами щодо порядку спільного володіння квартирою не досягнуто, оскільки з відповідачем склалися недоброзичливі стосунки, тому спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим. За час проживання відповідача у вказаній квартирі, вона стала непридатна для життя, відповідач неохайно ставиться до належного сторонам на праві спільної часткової власності майна, тому квартира перебуває в занедбаному стані, умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам (в квартирі бруд, сморід, безлад, розкидане сміття, розкидано одяг), що підтверджується актом огляду приміщення. Наведене унеможливлює проживання позивача разом з дружиною та донькою 2019 року народження у спірній квартирі та загрожує здоров`ю сім`ї.

Спільне володіння і користування квартирою з відповідачем є неможливим, поділити квартиру в натурі неможливо, оскільки квартира має 48,3 кв.м. загальної площі, 28,1 кв.м. житлової площі, складається з двох кімнат, площа яких 16,5 кв.м. та 11,6 кв.м., прихожої площею 7,0 кв.м. та кухні площею 7,1 кв.м. Частка відповідача у праві власності на спірну квартиру є незначною, виділити її в натурі неможливо, що підтверджується висновком №522 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 11.12.2019. Згідно висновку про ринкову вартість від 18.09.2019 ринкова вартість ј частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 складає 82000 грн.

Враховуючи те, що частка відповідача у праві власності на спірну квартиру є незначною, в тому числі враховуючи площу квартири та розмір такої частки у перерахунку на житлову площу, частка відповідача не може бути виділена в натурі, квартиру не можна поділити без втрати цільового призначення, спільне володіння та користування спірною квартирою є неможливим, в тому числі з врахуванням наявності у позивача малолітньої дитини та існування конфліктних відносин між сторонами і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, тому наявні підстави, передбачені ст. 365 ЦК України для припинення права власності, внаслідок чого позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Представник позивача - адвокат Білошкурський О.В. в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надав заяву, відповідно до якої позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу в його відсутність та у відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву, заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило.

Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого 08.08.2019 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бортнік Я.А., зареєстрованого в реєстрі за №503, ОСОБА_1 прийняв від ОСОБА_3 в дарунок ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 08.08.2019 (а.с. 18-19).

Право власності ОСОБА_1 ѕ частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права від 08.08.2019, індексні номери 176846699, 176848586 (а.с. 20-21).

Станом на 15.01.2018 право власності на ј частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.01.2018, індексний номер 110540875 (а.с. 22).

На а.с. 23-25 технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого встановлено, що загальна площа квартири 48,3 кв.м., житлова площа 28,1 кв.м., квартира складається з двох кімнат, площа яких 16,5 кв.м. та 11,6 кв.м., прихожої площею 7,0 кв.м. та кухні площею 7,1 кв.м.

Відповідно до звіту про оцінку майна, виконаного 18.09.2019 ТОВ «Надійна справа» ринкова вартість квартири, загальною площею 48,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,станом на 18.09.2019 складала 328000 грн., ринкова вартість ј частки цієї квартири складала 82000 грн. (а.с. 26-44).

Згідно висновку №522 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 11.12.2019 встановлено, що поділити в натурі житлову квартиру АДРЕСА_2 на ј та ѕ частки, а також виділити в натурі ј або ѕ частки неможливо, через неможливість дотримання вимог, що відповідали Державним будівельним нормам України, які діють на час проведення дослідження до загальної площі квартири, інсоляції, природного освітлення, провітрювання, іонізації та мікроклімату приміщень житлових квартир та неможливість виділення ізольованих жилих приміщень, підсобних приміщень (кухня, передпокій, санвузол, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі) (а.с. 45-62).

За клопотанням представника позивача ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2020 по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 94, 96).

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №5231/5274/20-21 від 19.04.2021 встановлено, що на підставі проведеного дослідження, враховуючи наявні матеріали, вимоги нормативно-правових актів з питань будівництва та результати проведеного натурного обстеження встановлено, що частки співвласників квартири АДРЕСА_3 не відповідають вимогам державних будівельних норм України щодо мінімального розміру площі, яку можливо відвести під відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру) та мінімальним параметрам необхідної кількості та розмирів підсобних приміщень, з яких складається однокімнатна квартира (дивись п.п.3.15,5.17-5.20, ДБН В.2.2-15:2019). Відповідно, поділити (виділити в натурі) приміщення квартири АДРЕСА_2 , відповідно до часток співвласників на 1/4 та 3/4, з можливістю переобладнання приміщень в дві ізольовані квартири з самостійними виходами, технічно не визнається за можливе. На підставі проведених розрахунків, наявних матеріалів та результатів отриманих під час проведення натурного обстеження, враховуючи вимоги та положення нормативно-правових актів України з питань оцінки, встановлено ринкову вартість 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , яка в цінах сформованих станом на час проведення дослідження, складає 219110,50 грн. (а.с. 121-134).

Разом з тим, на підставі відомостей виконкому Вінницької міської ради №01-00-011-75231 від 11.11.2021 наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів від 22.10.2021 встановлено, що станом на 22.10.2021 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , крім ОСОБА_1 (1/4 та Ѕ частки) зареєстровано за особами:

- на 1/8 частку зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 10.01.2020 за №2-32, виданого державним нотаріусом вінницької держнотконтори Дишкант М.В.;

- на 1/8 частку зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.10.2015 за №2-2140, виданого Другою вінницькою держнотконторою (а.с. 171-172).

Отже, станом на день ухвалення цього рішення судом встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_3 , крім ОСОБА_1 (1/4 та Ѕ частки) є ще два співвласники - ОСОБА_4 (1/8 частка) та ОСОБА_2 (1/8 частка).

Варте уваги й те, що позивач звернувся до суду із цим позовом 20.03.2020, а ОСОБА_4 є співвласником спірної квартири ще з 10.01.2020, тобто до звернення позивача із цим позовом до суду.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За правилом ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позивач - особа, яка вважає, що її цивільне право порушене і яка пред`явила вимогу про захист порушеного права, і відповідач - особа, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач і яка, виходячи із заявленої тим правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом, у результаті задоволення якого повинна вчинити відповідні дії (утриматися від таких), може бути примушена до вчинення відповідних дій з метою поновлення прав позивача тощо. Правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Згідно ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 51 ЦПК суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах 1 і 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи.

Вказане узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 5 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (пункт 43), від 19 травня 2020 року у справі №263/17218/18 (пункт 24).

Таким чином, за встановлених по справі обставин суд вважає, що належними відповідачами за позовом ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності та визнання права власності на частку квартири є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Нормами чинного ЦПК України суд позбавлений повноважень за власною ініціативою, за відсутності клопотання позивача та поза межами підготовчого провадження у цій справі, залучати до розгляду справи відповідачів.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для залучення належного співвідповідача, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Зазначене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі №570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі №372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі №552/6381/17 (пункт 39), від 1 квітня 2020 року у справі №520/13067/17 (пункт 75) та від 7 липня 2020 року у справі №438/610/14-ц (пункт 54)).

Враховуючи вищевикладене і те, що позовні вимоги включають в себе вимогу лише до ОСОБА_2 про припинення права власності на ј частку у спільній частковій власності та визнання права власності на цю частку квартири, від якої позивач не відмовлявся, але станом на час розгляду справи судом встановлено, що співвласниками ј частки спірної квартири є ОСОБА_2 і ОСОБА_4 по 1/8 частці кожний і позивач не заявляв клопотання про залучення до участі в справі співвідповідача - іншого співвласника ОСОБА_4 , тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача у справі.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 48, 50, 51, 76- 81, 89, 259, 263-265, 268, 280-282, 351, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності та визнання права власності на частку квартири.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: