Провадження № 2/750/204/21
У Х В А Л А

18 лютого 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Левченко А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,-

в с т а н о в и в:

13 листопада 2020 року позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу позивач придбала 1/8 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Власниками іншої частини є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 30.06.2011 позов ОСОБА_1 про виділ частки житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі задоволено частково. Виділено ОСОБА_1 у власність частину житлового будинку в натурі в розмірі 1/9 частки, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільну часткову власність було виділено 7/18 часток.

На виконання зазначеного рішення суду позивачем було здійснено переобладнання в житловому будинку, виготовлено відповідну технічну документацію та зареєстровано в КП «Чернігівське МБТІ» право власності на 1/9 частину, проте виділена позивачу за вказаним судовим рішенням частина житлового будинку не була зареєстрована в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомого майна, оскільки питання виділення саме 1/9 частини із житлового будинку після переобладнання в будинку не вирішувалось ні в договірному, ні в судовому порядку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі заяви представника позивача адвоката Марченко Н.І. від 22 грудня 2020 року, виключено зі складу відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що їх право спільної часткової власності на спірний будинок припинено на підставі рішення суду.

У судове засідання представник позивача подала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи по суті повідомлялись завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачам надсилалася за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 13 липня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Алаєвою Т.А., реєстровий № 1068, позивач придбала 1/8 частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 7-9, 10).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копії довідки КП «Чернігівське МБТІ» № 1900 від 31.07.2020, інша частина вказаного житлового будинку належить на праві власності: ОСОБА_2 1/8 частина та ОСОБА_3 1/4 частина на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2004, реєстровий № 1838; ОСОБА_6 1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.1985, реєстровий № 2-6236 (а.с. 11-12, 13).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 30.06.2011 у справі № 22-ц-1647/2011, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 на підставі ст. 364 ЦК України було виділено в натурі належну їй 1/9 частину в житловому будинку АДРЕСА_1 , а саме: кімнату 2-6 площею 10,00 кв.м та коридор 1 площею 5,60 кв.м. Цим же рішенням відповідачам у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільну часткову власність було виділено 7/18 часток у вказаному житловому будинку, а саме кімнату 2-4 площею 12,90 кв.м., кімнату 2-5 площею 19,40 кв.м, кімнату 2-2 площею 9,40 кв.м, ванну 2-3 площею 2,00 кв.м, коридор 2-7 площею 4,00 кв.м, веранду ІІ площею 5,00 кв.м, а також надвірні споруди: погріб а-3 площею 8,30 кв.м, сарай Д площею 8,60 кв.м, вбиральня «г», вбиральня «ж», навіс «а-8» площею 3,40 кв.м.

Також, вказаним рішенням зобов`язано ОСОБА_1 за власні кошти виконати в житловому будинку такі переобладнання: закрити дверний отвір із кімнати 2-6 в коридор 2-7, закрити дверний отвір із веранди ІІ в коридор І, пробити дверний отвір в стіні для виходу із кімнати 2-6, установити дверний блок в стіні 2-6 для виходу в коридор; обладнати приміщення 1/9 частини будинку системами водопостачання і каналізацією, а також системою газопостачання і системою опалення.

Як зазначено в позовній заяві, спору між співвласниками відносно 1/2 частини житлового будинку із господарськими спорудами, які перебували у фактичному користуванні ОСОБА_6 (після його смерті спадщину прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) не було, його частка відповідно до рішення суду залишилась незмінною.

На виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30.06.2011 позивачем було здійснено переобладнання в житловому будинку, відповідно до варіанту № 2 висновку експерта № С-241 судової будівельно-технічної експертизи від 31.12.2010, проведеної Чернгівською регіональною торгово-промисловою палатою. Також позтивачем було замовлено відповідну технічну документацію та зареєстровано 11.10.2011 в КП «Чернігівське МБТІ» право власності на 1/9 частину у вказаному будинку у книзі № 224 за реєстровим № 5295 (а.с. 16).

Відповідно до копії технічного паспорту станом на 02 червня 2020 року будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , складається з 1-1 коридору площею 2,8 кв.м, 1-2 санвузол площею 2,3 кв.м, 1-3 кухня площею 5,0 кв.м, 1-4 житлова кімната площею 9,9 кв.м, загальною площею 20,0 кв.м, житловою площею 9,9 кв.м (а.с. 73-78).

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 01.03.2013, яке набрало законної сили, встановлено порядок користування земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1 та виділено в користування позивачу частину земельної ділянки площею 43 кв.м. (у тому числі під житловим будинком 18 кв.м.) (а.с. 17-18).

Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 01.02.2016, виділеній позивачу земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :02:026:0316 (а.с. 20).

Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.05.2016 (а.с. 20).

Також, на підставі наказу Управління Архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 05.03.2020 № 62-А рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 05.03.2020 № 100 власній частині житлового будинку позивача присвоєно нову адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 30).

Проте, як зазначено в позовній заяві, виділена позивачу за вказаним судовим рішенням частина житлового будинку не була зареєстрована в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомого майна, оскільки питання виділення саме 1/9 частини із житлового будинку після переобладнання в будинку не вирішувалося ні в договірному, ні в судовому порядку.

Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою та другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 30.06.2011 у справі № 22-ц-1647/2011, яке набрало законної сили, будинок АДРЕСА_1 поділено між співвласниками в натурі, внаслідок чого у позивача припинилось право спільної часткової власності на вказаний будинок.

Крім того, на підставі наказу Управління Архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 05.03.2020 № 62-А рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 05.03.2020 № 100 належній позивачу частині житлового будинку присвоєно нову адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 30).

Таким чином, будинок АДРЕСА_2 після здійснених переобладнань відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи (яка призначалася судом для з`ясування можливих варіантів виділу частки позивача в натурі) є окремим об`єктом цивільних прав, як і будинок на АДРЕСА_1 , в з`язку з чим не підлягає поділу, як об`єкт, що перебуває в спільній частковій власності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Оскільки набрало законної сили рішення суду про виділення позивачу в натурі належної їй 1/9 частки у спірному будинку, а відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, а тому відсутні підстави для повторного вирішення питання щодо виділення позивачу 1/9 частки у тому самому об`єкті нерухомості, у зв`язку з чим провадження в справі слід закрити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 255, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя