Справа № 522/2584/21
Провадження № 2/522/5541/21
У Х В А Л А

22 лютого 2021 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивач просить здійснити поділ майна подружжя, виділив ОСОБА_1 у власність Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв.м, житлова площа 33,3 кв.м., Ѕ частку комори загальною площею 1,5 кв.м та Ѕ автомобілів MERCEDES BENZ, номрний знак НОМЕР_1 , HYUNDAI ACCENTH, номерний знак НОМЕР_2 та TOYOTA AVENSIS, номерний знак НОМЕР_3 , вартість яких у розмірі 413 250 грн стягнути з Відповідача на користь Позивача.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М.

Судом отримано інформацію про те, що відповідач наразі зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Ознайомившись з матеріалами справи, встановлено, що позовну заяву подано, в цілому, із додержанням вимог, викладених у статтях 174, 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, враховуючи, що спірне нерухоме майно розташовано на території Приморського району м. Одеси, позов підсудний Приморському районному суду м. Одеси, тому суд вважає можливим відкрити провадження по справі та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 ; Ѕ частки комори; автомобіль MERCEDES-BENZ GLK220, легковий універсал, випуск 2011 року, двигун 2143, кузов WDCGG8EB2BF VIN НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_1 , Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 ; автомобіль TOYOTA AVENSIS, загальний легковий седан-В, випуск 2004 року, двигун НОМЕР_6 VIN НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_2 , Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 ; автомобіль HYUNDAI ACCENT, загальний легковий седан-В, випуск 2009 року, VIN НОМЕР_9 двигун НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_3 , Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 .

Мотивує вимоги тим, що предметом розгляду даного спору є Ѕ частка у спільному майні подружжя, рухоме та нерухоме майно на загальну суму 1 139 400 (один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч чотириста) гривень. У зв`язку з тим, що на ім`я Відповідача оформлені три автомобіля та 1/ 2 частка квартири та комори, якими Відповідач має можливість розпоряджатись за своїм власним бажанням, що грубо порушує права позивача як співвласника та унеможливлює виконання рішення в частині сплати Позивачу частки у спільному майні, вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладання арешту на вищезгадане майно.

Розглянувши матеріали справи та вимоги заяви про забезпечення позову, суд вважає, що заява представника позивача про вжиття заходів щодо забезпечення позову не підлягає задоволенню наступних підстав.

Відповідно до ч. ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що не вжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками накладеням арешту на нерухоме майно.

Судом не визначено підстав для застосування заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірне майно, так як заявником не надано належних доказів підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Також у матеріалах справи відсутні відомості, що це майно знаходиться у власності Відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, клопотання про забезпечення позову суд визнає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 30, 149, 150, 153, 154, 175, 178, 187, 189-196, 353 ЦПК України,

постановив:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Встановити загальний порядок розгляду справи.

Призначити проведення підготовчого судового засідання 25 березня 2021 року о 12 год. 30 хв. у залі суду №221 у приміщенні суду за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідачу, роз`яснюємо, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, у строк для подання відзиву має право пред`явити зустрічний позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 189 ЦПК України суд призначає підготовче судове засідання з метою остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://pm.od.court.gov.ua/sud1522/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л. М. Чернявська