Справа № 367/6271/21
Провадження №2/367/5183/2021
УХВАЛА

Іменем України

про залишення без руху

16 листопада 2021 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бучанська міська Державна нотаріальна контора про визнання часток в праві спільної сумісної власності та зняття арешту, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бучанська міська Державна нотаріальна контора про визнання часток в праві спільної сумісної власності та зняття арешту.

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнавши за покійною мамою за ОСОБА_3 1/2 частину, яка б належала їй на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відповідачем ОСОБА_2 1/2 частину квартири. Зняти заборону з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка була накладена 27.07.2005 року за № 2226233 реєстратором: Приватним нотаріусом Стрельцовою І.М., АДРЕСА_2 , підстава обтяження договір іпотеки, 27.07.2005р.; об`єкт обтяження квартири АДРЕСА_1 . Просила витребувати з Бучанської міської державної нотаріальної контори спадкову справу, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просила витребувати довідку про відсутність заборгованості за ОСОБА_3 перед банком Райффайзен Банк.

Дослідивши позовну заяву та додані документи, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір " за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено позов майнового характеру, при цьому ціна позову не визначена, доказів щодо дійсної вартості майна суду не надано та в суду відсутня можливість встановлення такої ціни на день подання позову.

Позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до вищевказаних вимог закону, вказати ціну позову та зазначити і надати докази щодо дійсної вартості спірного нерухомого майна.

Сплата попередньо визначеної судом суми судового збору не позбавляє позивача обов`язку відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначити та вказати ціну позову, а також зазначити та надати докази в підтвердження дійсної вартості нерухомого майна.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у позовній заяві пред`явлені дві вимоги майнового та немайнового характеру, а судовий збір сплачено за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 908,00 грн., тому позивачу необхідно доплатити судовий збір.

Згідно із ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відмітка про засвідчення копії документа складається:"Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Проте, як вбачається з наданих позивачем копій документів, то вони не засвідчені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Разом з тим, відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Між тим, об`єднання кількох позовних вимог в одне провадження недоцільне в тих випадках, коли позовні вимоги виникають з різних правовідносин, врегульованих різними галузями права, і спрямовуються на досягнення різної мети, та коли незважаючи на те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються однією й тією самою галуззю права.

Звертаючись з відповідною позовною заявою позивач не врахувала вимоги ст. 188 ЦПК України, оскільки зазначила дві позовні вимоги, які не пов`язані між собою, а тому не можуть бути об`єднанні в одне позовне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вважаю за необхідне прийняти дану справу до свого провадження, та залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст. ст. 32, 177,185, 187 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Бучанська міська Державна нотаріальна контора про визнання часток в праві спільної сумісної власності та зняття арешту - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді -10 днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ст. 185 ч. 3 ЦПК України буде визнана не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Я.В. Шестопалова