Провадження №2-з/463/141/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 грудня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань Онишкевича О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київського області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

адвокат Лапшин В.В., діючи на підставі ордеру серії АЕ № 1104862 від 19 листопада 2021 року, звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 96409, виданого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київського області Грисюк Оленою Василівною про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у розмірі 8832 грн. на користь ТОВ «Фінфорс»; про стягнення з відповідача судових витрат.

Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 16 грудня 2021 року, Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою для розгляду таких визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 16 грудня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у такій.

Разом з позовом 16 грудня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову у даній справі, відповідно до якої просить зупинити стягнення за виконавчим провадженням №66951978 від 28 вересня 2021 року, яке винесено приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської обл. Сидорук Л.В. на підставі виконавчого напису № 96409, виданого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської обл. Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь ТОВ «Фінфорс».

Заяву мотивує тим, що в листопаді 2021 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 66951978 від 28 вересня 2021 року, згідно якої з ОСОБА_2 буде стягнута заборгованість у розмірі 8832 грн. на користь ТОВ «Фінфорс». Разом з постановою про відкриття провадження також була отримана постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 500 грн., та постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 883,20 грн. Окрім того зі змісту постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 листопада 2021 року вбачається, що приватним виконавцем звернуто стягнення на заробітну плату і стягується з позивача борг на загальну суму 8832 грн. на підставі виконавчого напису № 96409, виданого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського РНО Київського обл. Грисюк О.В. на користь ТОВ «Фінфорс». Вищезазначений виконавчий напис позивач оскаржує у зв`язку з незаконністю такого на його думку, а тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до незаконного відчуження його майна добросовісному набувачу в межах відкритого виконавчого провадження, що зумовить судові спори про його витребування та вчинення дій щодо повороту виконання виконавчого напису нотаріуса. Також вказує, що невжиття вказаного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звертається до суду. Зокрема невжиття заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису призведе до порушення справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду у разі відчуження його майна третім особам в межах виконавчого провадження. Стосовно пропозиції зустрічного забезпечення вважає, що у даному випадку немає потреби для застосування такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи. Також оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали позову та заяви про забезпечення позову, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначає, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що предметом спору є визнання таким, що не підлягає виконавчого напису № 96409, виданого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського РНО Київського обл. Грисюк О.В. про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у розмірі 8832 грн. на користь ТОВ «Фінфорс».

Як вбачається із матеріалів заяви, позивач просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні №66951978 на підставі вказаного вище виконавчого напису № 96409, виданого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської обл. Грисюк О.В., дійсність якого оскаржується позивачем в суді. З матеріалів позову вбачається, що даним виконавчим написом з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість на користь ТОВ «Фінфорс» та 28 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської обл. Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження №66951978 з його примусового виконання. Також 11 листопада 2021 року у вказаному виконавчому провадженні приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_2 .

З врахуванням наведеного, а також беручи до уваги предмет позову, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 96409, виданого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської обл. Грисюк О.В. у виконавчому провадженні № 66951978 від 28 вересня 2021 року.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 96409, виданого 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», у виконавчому провадженні № 66951978 від 28 вересня 2021 року, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто 16 грудня 2021 року, та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали скерувати для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівні (49033, м. Дніпро, вул. Хмельницького Богдана, буд. 4, офіс 400).

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала складена 16 грудня 2021 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корп. В, каб. 508-2, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41717584.

Треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київського області Грисюк Олена Василівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, місцезнаходження: 49033, м. Дніпро, вул. Хмельницького Богдана, буд. 4, офіс 400, посвідчення № 0224 від 1 жовтня 2018 року.

Суддя: Стрепко Назар Любомирович