У Х В А Л А

Іменем України

04.02.21 справа № 133/173/21

провадження № 2-н/133/26/21

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судом може бути видано судовий наказ, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Оцінюючи наявність або відсутність підстав для видачі судового наказу суд враховує таке.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 163 СК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Пунктом 4 частини 3 вказаної статті визначено, що до заяви додаються , зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги.

Згідно із п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник, звернувшись із заявою про видачу судового наказу, не надав копії свідоцтва про народження дитини, що унеможливлює встановити той факт, що боржник у справі ОСОБА_2 дійсно є батьком дитини, на утримання якої заявник просить стягнути аліменти, а самі лише посилання заявника на зазначені обставини не є належними доказами таких обставин.

Крім того, до заяви про видачу судового наказу заявником не надано доказів того, що дитина дійсно проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

З огляду на особливості розгляду справ в порядку наказного провадження, суд позбавлений можливості встановити той факт, що боржник дійсно є батьком дитини, на утримання якої заявниця просить стягувати аліменти, та фактичне місце проживання дитини. А отже заявником залишилось не доведеним, що вона має право грошової вимоги до ОСОБА_2 ..

Як визначено у ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч.1-2, ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Зі змісту наведених норм слідує, що суть наказаного провадження полягає в тому, що вимоги заявника мають бути безспірними, обґрунтованими, та відповідати положенням цивільного процесуального законодавства в частині вимог до заяви про видачу судового наказу.

Надані заявником копія її паспорта, копія картки платника податків, довідка про відсутність у власності та користуванні ОСОБА_2 земельних ділянок не є тими належними доказами, на підставі яких суд може встановити обставини, необхідні для прийняття рішення про видачу судового наказу. Вказані документи не підтверджують батьківства ОСОБА_2 , а також факту проживання дитини з заявником та перебування на її утриманні.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова у видачі наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ Наказне провадження, після усунення її недоліків.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що заява про видачу судового наказу, як це передбачено ст. 162 ЦПК України, подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, які встановлюються Кодексом (ст. 27). Згідно ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163, 165, 167 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч 1. ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ Наказне провадження, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 04.02.21