Ухвала

14 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 425/2399/13-ц

провадження № 61-20150ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну кредитора поза межами виконавчого провадження його правонаступником за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фортекс 2006», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду з заявою про заміну кредитора поза межами виконавчого провадження його правонаступником, у якій просило замінити стягувача публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», у справі № 425/2399/13-ц щодо виконання рішення Рубіжанського міського суду Луганської області ухваленого 10 жовтня 2013 року.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 липня

2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну кредитора поза межами виконавчого провадження у справі

№ 425/2399/13-ц з ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заміна кредитора поза межами виконавчого провадження його правонаступником не передбачена ЦПК України.

Постановою Луганського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено частково.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 09 липня

2021 року скасовано.

Заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну кредитора поза межами виконавчого провадження його правонаступником задоволено частково. Постановлено нову постанову, якою замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк»

у виконавчому листі № 425/2399/13-ц з виконання рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 жовтня 2013 року про стягнення заборгованості з ТОВ «Фортекс 2006» та ОСОБА_1 на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Стягнуто з ТОВ «Фортекс 2006» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» по 1 135,00 грн з кожного.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд апеляційної інстанції виходив з того, що договір про відступлення прав вимоги

№ 24/06/16 від 24 червня 2014 року є чинним, не оспорений та не визнаний недійсним у встановленому законом порядку.

До Верховного Суду 13 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку

надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, у якій він просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга

є необґрунтованою.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора

в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги)

є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 та 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи

з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав

і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд апеляційної інстанції

встановив, що 24 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договори про відступлення права вимоги № 24/06/16, за якими банк відступив всі свої права вимоги, як до ТОВ «ФОРТЕКС 2006», так і до ОСОБА_1 та за всіма договорами забезпечення.

Заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця, незалежно від того, виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Дані висновки відповідають правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 25 квітня 2018 року у справі № 761/14076/14-ц (провадження № 61-11544св18), від 03 травня 2018 року у справі

№ 409/559/15-ц (провадження № 61-12478св18).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і в разі відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені

в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Верховний Суд не бере до уваги посилання заявника на те, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності представника заявника чим порушив його права, оскільки у постанові Луганського апеляційного суду зазначено, що сторони по справі були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, судова колегія задовольнила клопотання сторін про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, судове засідання проводилось в режимі відеоконференції з двома сторонами, однак за повідомленням технічного працівника у зв`язку з технічними проблемами які виникли при підключенні до відеоконференції у представника ОСОБА_3 , вона не змогла приєднатись до відеоконференції, що відповідно до положень ЦПК України не завадило розгляду справи. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заявником не надано до касаційної скарги жодного доказу, який би підтвердив те, що його представник заявляла клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судамистатті 520 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені

в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності

та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну кредитора поза межами виконавчого провадження його правонаступником за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Фортекс 2006», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник