Справа № 755/2518/21
Провадження № 6/755/269/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Грицик М.А.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про заміну стягувача у справі № 2-3258/2010 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2021 року представник заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») Мотузенко І.О. звернувся до Київського апеляційного суду із заявою про забезпечення розгляду заяви про заміну стягувача у цивільній справі № 2-3258/2010 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягува - АТ «Райффайзен Банк Аваль», боржник - ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну стягувача передано Дніпровському районному суду міста Києва для забезпечення розгляду.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

На обгрунтування заяви заявник зазначає, що в провадженні Гагарінського районного суду міста Севастополя перебувала цивільна справа № 2-3258/2010 за позовом АТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06 червня 2008 року № 010/82/0122/74527. Рішенням Гагарінського районного суду міста Севастополя позовні вимоги

АТ «Райффайзен Банк Аваль» у справі № 2-3258/2010 задоволено. 18 жовтня 2019 року між

АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір № 114/2-23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуло права вимоги до боржників АТ «Райфайзен Банк Аваль», вказаних у додатку до договору, в тому числі і за кредитним договором від 06 червня 2008 року № 010/82/0122/7427, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль»

і ОСОБА_1 .

Враховуючи, що станом на дату звернення із зазначеною заявою рішення та виконавчий лист, а також документи та інформація, які б підтверджували видачу виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження за вказаними документами до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не передавалися, заявник позбавлений можливості отримати копію постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки не має процесуального статусу стягувача, заборгованість ОСОБА_1 не погашена, рішення Гагарінського районного суду міста Севастополя у справі № 2-3258/2010 не виконане.

Представник заявника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» Мотузенко І.О. подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Стягувач АТ «Райффайзен Банк Аваль» та боржник ОСОБА_1 , будучи повідомленими належним чином про час, дату та місце розгляду заяви в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до статті 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що заочним рішенням Гагарінського районного суду міста Севастополя від 27 липня 2010 року у справі № 2-3258/2010 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2008 року № 010/82/0122/74527 в сумі 16 398,81 грн, судовий збір в розмірі 163,98 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у розмірі 120,00 грн, всього 16 682,79 грн.

Рішення набрало законної сили.

За договором про відступлення прав вимоги від 18 жовтня 2019 року № 114/2-23, укладеним між АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами АТ «Райффайзен Банк Аваль», в тому числі, відповідно до витягу з додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги від 18 жовтня 2019 року № 114/2-23, за кредитним договором № 010/82/0122/74527, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 76 331,45 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту статей 512, 513 ЦК України вбачається, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно із статтею 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу статей 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов 'язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов 'язання зі сторони кредитора.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові

від 20 листопада 2013 року по справі № 6-122цс13 заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила: «Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов 'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень знаходиться електронна копія судового рішення у справі № 2-3258/2010, а відтак у даній справі можливе часткове відновлення провадження.

На переконання суду, без відновлення (часткового відновлення) судового провадження у справі № 2-3258/2010, яка перебувала в провадженні Гагарінського міського суду міста Севастополя, суд на даний час позбавлений процесуальної можливості постановити ухвалу про заміну сторони стягувача його правонаступником, оскільки ухвала про заміну сторони стягувача його правонаступником (як і будь-яка інша ухвала суду на стадії виконання судового рішення) може бути постановлена лише у реально існуючій (відновленій) цивільній справі, в якій встановлені відомості про боржника та стягувача, відновлене судове рішення (хоча б його резолютивна частина), за змістом якого можна встановити зміст права вимоги первісного стягувача та констатувати перехід його прав до наступного стягувача - правонаступника кредитора.

Згідно із частиною 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінена територіальна підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечено розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2015 року вих. № 9-490/0/4-15, при вирішенні питання визначення територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, судам необхідно керуватись тим, що забезпечення розгляду справ, яке має бути здійснено на підставах та в порядку, встановлених Законом, передбачає як розгляд та вирішення справ по суті, так і розгляд усіх інших процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі (видача виконавчих листів, копій судових рішень, відновлення втраченого провадження тощо).

Зважаючи на відсутність відновленого (частково відновленого) провадження у справі

№ 2-3258/2010, яка перебувала в провадженні Гагарінського міського суду міста Севастополя, Дніпровський районний суд міста Києва позбавлений процесуальної можливості вирішити питання про заміну сторони стягувача його правонаступником.

Враховуючи викладене вище, заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 58, 62, 260, 261, 353, 442 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про заміну стягувача у справі № 2-3258/2010 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2021 року.

Суддя О.О. Хромова