Номер справи 237/3712/20
Номер провадження 2/237/264/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.02.21 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Махно Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Костянтинівська сільська рада Мар`їнського району Донецької області про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрований відповідач, однак не проживає у даному будинку без поважних причин з серпня 2018 року. Відповідач комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку немає та будинком не цікавиться. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позивач позбавлена права оформити субсидію, що негативно впливає на її матеріальний стан у зв`язку із чим позивач змушена звернутися із цим позовом до суду.

У судове засідання, позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Станом на 16 лютого 2021 року відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 до Мар`їнського районного суду Донецької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі був належним чином повідомлений, заперечень на позов не подав.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

З копії договору дарування від 07 червня 1996 року вбачається, що ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . На звороті копії договору дарування наявний реєстраційний напис про реєстрацію права приватної власності на вказане домоволодіння за ОСОБА_1 .

Факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується оригіналом довідки Костянтинівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області від 21 вересня 2020 року № 633. З довідки також вбачається, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає.

Як вбачається з акту від 23 вересня 2020 року № 638, який складений комісією в складі сільського голови Лебединець А.В., депутата сільської ради Крісанової Л.М. та сусідів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в серпні 2018 року, але фактично за даною адресою не проживав., однак не мешкає за вказаною адресою з 2001 року.

Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Частиною 2ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у вищевказаному житловому приміщенні, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 840,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3,5,12,13,18,258,260,265,268,273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , 1986 року народження, ідентифікаційний код НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_2 шляхом його зняття з обліку за місцем його останньої реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 гривень 20 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Я.Ю. Кучко