Справа № 153/867/20
Провадження № 2/444/141/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

за участі представника позивача Ільїн О.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Ямпільське ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, Ямпільський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Могилів-Подільська місцева прокуратура, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

19.08.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

02.12.2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

18.02.2021 року до участі у справі було залучено правонаступника позивача Могилів-Подільську районну державну адміністрацію Вінницької області.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Луги, Чечельницького району, Вінницької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 не має постійного місця роботи та власного житла, основним джерелом доходів є тимчасові заробітки. Вказав, що 29.01.2020 року працівниками поліції Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області у АДРЕСА_2 було виявлено малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишену без догляду дорослих. Зазначив, що після проведених пошукових заходів було встановлено, що її матір`ю є ОСОБА_1 , відносно якої працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Вказав, що у зв`язку з відсутністю у дитини належних умов для проживання та навчання в будинку АДРЕСА_2 , де перед вищевказаним місцем проживання, останнім часом проживала мати ОСОБА_1 зі своїм співмешканцем, малолітню ОСОБА_3 тимчасово було влаштовано в прийомну сім`ю, в якій вона на даний час і проживає. Зазначив, що має місце факт ухилення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від виконання своїх обов`язків по вихованню та належному утримуванню дитини, яка без поважних причин тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечувала необхідного харчування, умов проживання та медичного догляду, а за час перебування дитини в чужій сім`ї жодного разу її не відвідала, не здійснила жодних дій для повернення дитини в свою сім`ю. Просив позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав, відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини від її заробітку (доходу) та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, але не менше мінімального розміру аліментів встановленого ч.2. ст.182 Сімейного Кодексу України у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_1 подала відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позову. Вказала, що бажає брати участь вихованні дитини, тимчасові труднощі у її житті не є підставою позбавляти її батьківських прав. Зазначила, що її не викликали на засідання комісію, на якій зробили висновок про доцільність позбавлення її батьківських прав.

Позивач подав заперечення на відзив, в якому вказав, що рішення комісії з питань захисту прав дитини приймалося без участі ОСОБА_1 , оскільки неодноразовими телефонними дзвінками встановити з нею зв`язок не вдалося. Вказав, що присутність ОСОБА_1 не вплинула би на висновки комісії.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимоги з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник відповідача наголосив, що на засіданні комісії, де було винесено висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, не було заслухано ні думки ОСОБА_1 , ні думки ОСОБА_3 . Вказав, що ОСОБА_1 не було попереджено, що невиконання батьківських обов`язків має наслідком позбавлення батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, хоча повідомлявся до час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки суд не повідомили.

На виконання вимог ч.1, 2 ст.171 СК України в судовому засіданні була вислухана дитина ОСОБА_3 з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що їй більше подобається з мамою ОСОБА_5 у Ямполі , ніж у мами ОСОБА_7 . Сказала, що мама ОСОБА_5 її не ображає, а мама ОСОБА_7 з вітчимом було, що ображали. Вказала, що хоче залишитися з мамою ОСОБА_5 . Відповіла, що маму ОСОБА_5 вона любить, а маму ОСОБА_7 любить трішки.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_9 є її ученицею, навчається другий рік. Під час навчання у першому класі її виховувала ОСОБА_7 , яка не завжди забирала дитину зі школи. ОСОБА_3 часом, поодиноко, безпричинно пропускала школу. Вихователька зателефонувала в поліцію, коли ОСОБА_9 не забрали зі школи і її ізолювали. Коли вона з ОСОБА_10 прибула за місцем проживання, ніхто не відчинив двері. Довідку про хворобу ОСОБА_7 надала на дати, коли ОСОБА_9 була в школі.

У судовому засіданні були досліджені усі наявні в матеріалах справи докази.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку Ямпільської РДА Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 від 11.06.2020 року № 01-01.11/678 (надалі Висновок) вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 . Вказано, що на засідання комісії ОСОБА_1 не з`явилася, про причини відсутності не повідомила.

Згідно з інформацією, наданою службою у справах дітей Томашпільської райдержадміністрації, за місцем проживання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , їхня мати ОСОБА_1 з часу влаштування дітей в дитячий будинок сімейного типу, тобто з жовтня 2008 року, відвідала дітей 1 раз в грудні 2019 року.

Відповідно до листа Ямпільського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Ямпільської РДА від 04.06.2020 року № 01-13/59 сім`я ОСОБА_1 з 21.01.2020 року перебуває на обліку сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах, а з 14.02.2020 року під соціальним супроводом, в ході якого ОСОБА_1 було надано комплекс необхідних соціальних послуг, проте ОСОБА_1 план соціального супроводу не виконала, не дослухалась до порад щодо створення та підтримання належних умов проживання, виконання своїх батьківських обов`язків, продовжувала вживати алкогольні напої, вести аморальний спосіб життя. Усі можливі заходи, використані в процесі роботи з громадянкою ОСОБА_1 не дали позитивного результату. На даний час ОСОБА_1 продовжує перебувати на обліку сімей, що опинились в складних життєвих обставинах.

З письмових пояснень ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від 05.06.2020 року вбачається, що за період перебування з 3 лютого 2020 року по теперішній час малолітньої ОСОБА_3 , 14.09.2020 року в їхній сім`ї її мати ОСОБА_1 жодного разу її не відвідала, не телефонувала, не поцікавилася її життям та здоров`ям.

Згідно з характеристикою, наданою ОНЗ «ЗЗСО І-ІІІ ст. №2 ім. І. Богуна м. Ямполя» ОСОБА_3 навчається у даному навчальному закладі з вересня 2019 року. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Має навчальні досягнення високого рівня. Виявляє логічне мислення. На уроках завжди уважна, активна, гарно працює в групі з іншими учнями. Приймає активну участь в житті класу. Користується повагою серед однолітків. Має багато друзів. Дівчинка зростає в неповній родині. Мати не завжди приділяла належну увагу дитині. Так протягом цього навчального року без поважних причин ОСОБА_9 пропустила 25 навчальних днів (111 уроків). Мати не завжди належним чином займалася вихованням доньки. Не відвідувала батьківські збори, не підтримувала зв`язок із класним керівником, на приймала участі у класних заходах.

За інформацією Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 09.06.2020 року № 3168/227/01-2020 та від 01.09.2020 року № 5031/227/01-20 ОСОБА_1 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08.10.2008 року ОСОБА_17 позбавлена батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18.12.2008 року ОСОБА_17 позбавлена батьківських прав відносно доньки ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З копії розпорядження Томашпільської РДА від 22.10.2008 року № 469 вбачається, що вирішено створити дитячий будинок сімейного типу на базі сім`ї ОСОБА_18 та ОСОБА_19 та влаштувати з 23.10.2008 року до такого малолітніх дітейОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

З копії розпорядження Томашпільської РДА від 02.02.2009 року № 43 вбачається, що вирішено влаштувати з 02.02.2009 року до дитячого будинку сімейного типу на базі сім`ї ОСОБА_18 та ОСОБА_19 малолітню дитинуОСОБА_14 .

З листа № 7370/227/01-2020 від 02.11.2020 року Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що під час спілкування з сусідами ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_1 вела аморальний, паразитичний спосіб життя, зловживала алкогольними напоями, не працювала, коли вона проживала разом з дитиною за адресою АДРЕСА_2 , догляд за дитиною здійснювала не належним чином.

З Акту обстеження умов проживання від 31.01.2020 року за адресою АДРЕСА_2 , встановлені такі умови проживання: на момент обстеження та протягом останнього місяця відсутнє енергопостачання, опалення пічне, паливом забезпечені дуже частково, в будинку панує безлад та антисанітарія, водопостачання відсутнє, продуктами харчування сім`я не забезпечена, відсутні необхідні меблі, побутова техніка, засоби особистої гігієни, одяг та взуття дитини в обмеженому обсязі та не задовільному стані, основні потреби дитини не забезпечені.

З характеристики № 02-18/290 вих. № від 16.10.2020 року, виданої Грибовицькою сільською радою, вбачається, що ОСОБА_4 не працює, стабільних доходів не має.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.10.2020 року вбачається, що відносно ОСОБА_1 інформація відсутня.

З листа Грибовицької сільської ради № 02-18/84 вих. від 13.03.2020 року вбачається, що житловий будинок, в якому проживає ОСОБА_4 знаходиться в аварійному стані, для проживання не придатний, умови в будинку незадовільні, антисанітарія, опалення та водопостачання відсутні, жодних умов та засобів для проживання малолітньої ОСОБА_3 за даною адресою немає.

З Акту обстеження умов проживання від 16.10.2020 року за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що умови проживання в будинку незадовільні.

З Акту обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_3 , вбачається, що в будинку проживають ОСОБА_20 та ОСОБА_1 . В будинку наявна окрема кімната, облаштована всім необхідним для проживання, навчання та виховання дитини.

З Акту обстеження умов проживання від 21.10.2020 року за адресою АДРЕСА_3 , вбачається, що з ОСОБА_20 проживає ОСОБА_1 , яка характеризується позитивно, алкогольні напої не вживає вже тривалий час, будинок доглянутий.

З письмових пояснень ОСОБА_21 від 09.11.2020 року вбачається, що на його думку повертати дитину ОСОБА_1 немає як, оскільки вона своєю поведінкою може створити загрозу її життю та здоров`ю.

З Акту відвідування сім`ї/особи від 10.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 веде розгульний спосіб життя, зловживає алкоголем, не ночує вдома.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно зі ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно із ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Мотивуючи необхідність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо ОСОБА_3 позивач вказує, що має місце факт ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків по вихованню та належному утримуванню дитини, яка без поважних причин тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечувала необхідного харчування, умов проживання та медичного догляду, а за час перебування дитини в чужій сім`ї жодного разу її не відвідала, не здійснила жодних дій для повернення дитини в свою сім`ю.

Відповідно до п.1, 3, 8 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866

«Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2018 р. № 800) комісія з питань захисту прав дитини (далі - комісія) є органом, що утворюється головою районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади. Основним завданням комісії є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток. До участі в засіданнях комісії обов`язково запрошуються повнолітні особи, стосовно яких приймається рішення або складається висновок органу опіки та піклування. Ці особи повинні бути належним чином повідомлені про час та місце проведення засідання. У разі неявки таких осіб на засідання та неповідомлення про поважні причини відсутності рішення або висновок можуть бути прийняті без їх участі на наступному засіданні комісії, про час та місце проведення якого такі особи повинні бути попередженні письмово.

Як вбачається із Висновку, засідання комісії, під час якого було дано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, було проведено без участі останньої, однак достатніх на належних доказів того, що ОСОБА_1 запрошувалась до участі в цьому засіданні (а також до участі у попередньому засіданні комісії, якщо відповідачка в таке не прибула), а також попереджувалася письмово про проведення таких засідань щодо неї суду не надано.

Також не вказано про повідомлення ОСОБА_1 про проведення засідання комісії і у самому висновку про позбавлення її батьківських прав.

Відтак, висновок Ямпільської РДА Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 від 11.06.2020 року є таким, що поданий з порушенням вимог законодавства щодо порядку проведення засідань з питань позбавлення осіб батьківських прав.

Судом встановлено, що у Висновку не було з`ясовано наявності вини у діях ОСОБА_1 , а також того, чи можливо змінити поведінку ОСОБА_1 у кращу сторону. Тому суд приходить до переконання, що Висновок є недостатньо обгрунтованим.

Судом встановлено, що у Висновку не було враховано кровну спорідненість ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_3 . Тому суд приходить до переконання, що Висновок суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Беручи до уваги, що Висновок є недостатньо обгрунтованим та суперечить інтересам дитини, керуючись ч.6 ст.19 СК України, суд не погоджується з Висновком.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не може свідчити про її подальше небажання виконувати її батьківські обов`язки щодо доньки ОСОБА_3 .

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні та у відзиві на позов просила відмовити в задоволенні позову та вказала, що бажає брати участь у вихованні та житті дитини, піклуватися про неї і виявляти до дитини турботу, тимчасові труднощі у її житті не є підставою позбавляти її батьківських прав.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 лютого 2021 року по справі № 761/10887/17, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Дослідивши докази у справі та взявши до уваги поведінку ОСОБА_1 , її бажання спілкуватися з дитиною та здійснювати щодо неї свої батьківські права та обов`язки, а також думку дитини, висловлену нею в судовому засіданні, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 має намір приймати участь у житті дитини, займатись її розвитком, утримувати її, інших підстав, визначених ст. 164 СК України, для позбавлення батьківських прав відповідачки судом не встановлено, тому недоцільним є застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, тобто природних прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

За таких обставин в задоволенні позовної вимоги позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо її доньки ОСОБА_3 потрібно відмовити.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 потрібно відмовити як у похідній.

За таких обставин в задоволенні позову потрібно відмовити повністю.

Керуючись ст. 19, 150, 152, 164, 165, 180, 191 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Могилів-Подільської районної державної адміністрації Вінницької області в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи Ямпільське ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, Ямпільський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Могилів-Подільська місцева прокуратура, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення 22 лютого 2021 року.

Головуючий Оприск З. Л.