Справа № 462/6041/19 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.І.
Провадження № 22-ц/811/2225/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

секретаря: Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та просили суд ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.03.2014 у розмірі 51070,56 гривень та судові витрати.

ОСОБА_1 звернувся в суду з зустрічною позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним, стягнення надмірно сплачених коштів слід залишено без розгляду.

Вказану ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку, а відтак у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення його позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача за зустрічним позовом.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам.

Постановляючи ухвалу про залишення зустрічного позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач за зустрічним позовом не з`явився в судове засідання, про поважність причин неявки суд не повідомив, оскільки від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка перешкоджає розгляду справи, а відтак дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Аналізуючи зміст зазначених норм процесуального закону, слід дійти висновку, що причини повторної неявки позивача в судове засідання правового значення не мають, а обов`язковими умовами для застосування передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 1- 6 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійним та стягнення надмірно сплачених коштів.

В подальшому справа неодноразово призначалась до слухання, та судове засідання призначене на 06 квітня 2020 року не відбулось у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, справу відкладено на 05 травня 2020 року.

Судове засідання призначене на 05 травня 2020 року не відбулось у зв`язку з тим, що в Україні з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року запроваджено карантинні заходи у зв`язку з епідемією короно вірусу, справу відкладено на 27 травня 2020 року та сторонам направлено повістки.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 таке повернулось на пошту у зв`язку із «закінченням встановленого строку перебування». (а.с.160)

Відповідно до ухвали від 27.05.2020 року в судове засідання ніхто не з`явився, справу було відкладено на 23.06.2020 року та направлено судові повістки сторонам по справі.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , таке повернулось на пошту із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як вбачається з довідки Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року, судове засідання не відбулось у зв`язку з тим, що в Україні з 12.03.2020 року по 03.04.2020 року запроваджено карантинні заходи у зв`язку з епідемією короно вірусу та справу відкладено на 23 липня 2020 року.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 , таке повернулось на пошту із відміткою «відмова від одержання».

Пункт 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції надсилалася на поштову адресу позивача, зазначену в позовній заяві, судові повістки-повідомлення із зазначенням дати та часу судового засідання, однак відсутні докази отримання таких ОСОБА_1 що не може вважатися належним повідомленням про дату та час судового засідання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судових засідань, призначених на 27.05.2020 року, 23.06.2020 року та 23.07.2020 року, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для визнання повторної неявки позивача в судове засідання та залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ухвалу - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 липня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11.02.2021 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.