Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О.І.,

за участі секретаря - Сокур О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини.

05 червня 2019 року вона, ОСОБА_1 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 501.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя з відповідачем не склалось. У їхній стосунках зникли почуття взаємної любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки. Відповідач відразу ж після народження дитини пішов з сім`ї. Ніякої допомоги дитині не надає, від утримання родини ухиляється. Протягом одного року вони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних стосунків.

Таким чином, їхня сім`я розпалась повністю і перспектив на примирення не має.

Шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі недоцільно.

Просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстрований 05 червня 2019 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 501 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати (а.с. 1).

Ухвалою судді від 19 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 14-15).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву, отримана судом 15.02.2021 за вх. № 6851, в якій просила справу за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу змінити шлюбне прізвище на дошлюбне - ОСОБА_1 (а.с. 16).

18.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив, зареєстрований за вх. № 8001 відповідача ОСОБА_2 , в якому послався на наступне: в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу.

Про наявність даного позову він дізнався випадково із Інтернету, копію позовної заяви з додатками на його прохання було видано в суді лише 18.02.2021року, тому раніше подати свій відзив на позовну заяву він не мав можливості.

З приводу пред`явлених позовних вимог повідомляє суд, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнаю, але не погоджується з вказаними в позовній заяві причинами, що призвели до розпаду їхньої сім`ї, а саме:

З ОСОБА_1 вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , який дійсно після припинення шлюбних відносин проживає з позивачем.

Спочатку вони жили нормальним життям у квартирі батьків дружини. Але майже спочатку існування їхньої сім`ї теща стала втручатись в їхні відносини, на цьому ґрунті стали виникати різні непорозуміння, сварки. Відповідач запропонував дружині змінити місце проживання, пропонував різні варіанти, але вона відмовилась йти від своєї мами. Жити там далі він не міг, бо відповідача всіляко ображали і принижували. Тому 03.02.2020 року він змушений був повернутись жити до своїх батьків, але з дружиною не сварився. Він кожного дня продовжував приїжджати до дитини, гуляв з сином, допомагав матеріально, привозив продукти, купував речі дитині, привозив памперси, возив дитину на масажі і т.д. Пересилав гроші на картку позивача (в серпні 2020 року - 2 тис. грн., в вересні - 5 тис. грн., в жовтні - 2 тис. грн. і т.д.).

На жаль, дружина стала вести себе вкрай грубо і зухвало, ображати не лише його, а і його батьків, які їм завжди в усьому допомагали, стала надсилати телефоном різні образливі повідомлення відповідачу, та його матері. Також ОСОБА_1 стала допускати такі виказування, що він не є батьком її дитини, перестала давати йому можливість бачитись з сином.

В зв`язку з цим його батьки перестали допомагати утримувати дитину, а сам відповідач постійного заробітку не має.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 22.10.2020 року з нього було стягнено аліменти на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Він це рішення частково оскаржив в апеляційному порядку, але кошти перераховує на рахунок позивача.

Тому він категорично не погоджується із посиланням ОСОБА_1 в позові на те, що він не приймав і не приймає участі в утриманні дитини.

Відповідач вважає, що сімейне життя у них не склалось тому, що позивач не захотіла жити окремо від своєї мами, він бажав зберегти сім`ю. Однак подальша поведінка дружини свідчить лише про те, що вона до відповідача завжди ставилася погано, і що для неї цей шлюб потрібен був лише для того, щоб у дитини був записаний батько.

Погоджується з тим, що вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних стосунків вже рік, і не погоджується з тим, що не надає допомоги дитині.

Відповідач також вважає, що сім`я їхня розпалась і існує лише формально, тому цей шлюб має бути розірвано.

А тому просив прийняти відзив на позовну заяву і врахувати його при вирішення спору. Проти задоволення позову про розірвання шлюбу не заперечував (а.с. 18-19).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, отримана судом 19.02.2021 року за вх. № 8245, в якій просив справу за позовом ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу розглядати за його відсутності. Позов визнає в повному обсязі (а.с. 30).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 05 червня 2019 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 05 червня 2019 року складено відповідний актовий запис № 501, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_1 , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 , виданого 05 червня 2019 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 17).

З матеріалів справи убачається, що подружжя від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 (а.с. 5).

Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача. Спільне господарство не ведеться. Подружжя проживає окремо один від одного.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З наявної в матеріалах справи заяви відповідача ОСОБА_2 вбачається, що останній визнає позов позивача в повному обсязі та на примирення не погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюб існує формально, подружжя не пов`язано спільним побутом, проживають окремо один від одного, наполягали на розірванні шлюбу та відповідачем визнано позов позивача, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

Звертаючись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, позивач просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Тому, суд вважає за можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840 гривень 80 копійок, які документально підтверджуються наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с. 7).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 56, 105, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 82, 133, 141, 206, 211, 265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 05 червня 2019 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 501 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне - ОСОБА_1 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у сумі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області потягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , паспорт, серії НОМЕР_6 ).

Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов