РІШЕННЯ

іменем України

07 грудня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретарі судового засідання - Запорожець М. Б., Горобець Н. М.

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 ,

представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_4

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу :

- за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання права власності на частку квартири,

- за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою,

у с т а н о в и в:

28.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою та 29.04.2021 - з уточненою позовною заявою до ОСОБА_3 з наступними вимогами: припинити право власності відповідача на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , з виплатою 37 400 гривень 00 коп. вартості 1/3 частини квартири; визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача по справі витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн 00 коп.

На обґрунтування позовних вимоги зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Зміїв Харківської області помер її чоловік - ОСОБА_5

25.08.2020 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з 2/3 часток у праві власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Свідоцтво видане приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В. В., зареєстроване в реєстрі за № 805. 1/3 частка вказаної двокімнатної квартири належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.06.1999 Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства. Проте відповідач належним чином, як співвласник, не виконує своїх майнових прав стосовно майна, що перебуває у спільній власності, участь в утриманні майна не приймає, позивач самостійно сплачує рахунки за надані комунальні послуги.

Відповідач в квартирі не проживає, проживає фактично зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 , він є власником 1/2 будинку за адресою АДРЕСА_2 , тому припинення права власності у даній квартирі не завдасть йому та його сім`ї істотної шкоди.

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП "Зміївське БТІЗМА" Зміївської районної ради Харківської області від 16.11.2020 № 2223, за технічними показниками 2/3 частини об`єкта розташованого за адресою АДРЕСА_3 , не є відокремленою, окремого виходу не має і не може бути виділена в натурі.

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна - 2-х кімнатної квартири, об`єкта житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_6 від 29.08.2020, ймовірна ринкова вартість квартири складає усього 112 200 грн 00 коп., відповідно вартість 1/3 частки становить 37 400 грн 00 коп.

Оскільки відповідач відмовляється здійснити відчуження належної йому 1/3 частки позивачу, вона змушена звертатися до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.05.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.06.2021 з повідомленням учасників справи.

16.06.2021 у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено підготовче засідання.

05.07.2021 відповідач ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 з наступними вимогами: зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди в користуванні квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; вселити його в квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати.

На обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї ОСОБА_5 та ОСОБА_7

09.06.1999 він з батьками приватизували в рівних частинах двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його матір ОСОБА_7 .

В спадщину на частку матері він не вступав, в зв`язку з тим, що у нього з батьком була усна домовленість про те, що після його смерті квартира залишиться йому. Тобто, після смерті матері батько вступив в спадщину на 1/3 частину квартири, яка належала померлій.

Згодом батько одружився на ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 .

Після смерті батька, відповідач почала виганяти його з квартири. Всякий раз коли він мав намір вселитися в свою кімнату, вона викликала свою рідню, адвоката та поліцію. Вчиняла сварки з метою недопущення його в квартиру, згодом змінила замки.

В квартирі залишились його особисті речі, меблі, посуд та інше.

Він є власником 1/3 частини квартири, має законне право користуватися своєю власністю.

Оскільки відповідач не бажає добровільно вирішувати їхній спір в позасудовому порядку, вважав, що наявні законні підстави для захисту його порушеного права. Поведінка відповідача вимушує його звернутися до суду з позовом про поновлення порушеного права на користування квартирою шляхом вселення.

05.07.2021 від відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з наступних підстав:

Загальна площа квартири складає 45, 5 кв. м, житлова площа складає 26,3 кв. м. Він є власником 1/3 частки квартири, житлова площа 1/3 частини відповідає 8,76 кв. м. Квартира складається з двох житлових кімнат: кімната літ. 2-3 дорівнює 14, 9 кв. м; кімната літ. 2-2 дорівнює 11,4 кв. м.

Між цими житловими кімнатами існує не несуча перегородка, яку технічно можливо пересунути на 0,9 метрів ліворуч, що зменшить кімнату 2-2 на 2,79 кв. м, та зробить її площу 8,61 кв. м, така перебудова збільшить і кімнату 2-3 на 2,79 кв. м та зробить її площу 17,69 кв. м.

Він готовий нести витрати по виготовленню проекту перенесення перегородки та витрати по перебудові перегородки.

Зазначені ремонтні роботи, дадуть можливість зробити дві житлові кімнати, з такими житловими площами, які повністю співпадають з площами часток кожного з співвласників.

Можливо в їхньому випадку співвласники не можуть виділити у натурі свої частки в квартирі, але поділити житлову площу в відповідності до своїх часток в цій квартирі можливо. Це наддасть можливість їм спільно володіти та користуватися квартирою.

Вважав, що 1/3 частина в квартирі не є незначною, що співпадає з думкою Верховного Суду, який в Постанові у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 760/8958/15-ц (провадження № 61-4860св18) визначив поняття "незначна частка", що саме 1/3 квартири не може вважатися незначною часткою у спільному майні, тому припинення права власності на таку частку за рішенням суду на підставі статті 365 ЦК України неможливе. У цій справі Верховний Суд конкретизував, яку саме частку у спільному майні неможливо вважати незначною.

Тобто, позбавлення його права власності на 1/3 частину, яка не є незначною в квартирі, завдасть йому істотної шкоди.

Позивач не має наміру жити в цій квартирі, вона має інше житло, в якому зареєстрована і мешкала до шлюбу з його батьком.

Вважала, що квартира потрібна їй для продажу, щоб покрити свої борги, в зв`язку з якими виконавча служба наклала арешт на все її нерухоме майно.

Позивач жодного разу не звернулась до нього з пропозицією сумісного продажу квартири, чи з пропозицією компенсації йому частки в квартирі по ринковій вартості.

Вона вирішила через суд позбавити його права власності, сплативши йому мізерну ціну за його 1/3 частку в квартирі.

Ринкова вартість квартири на сьогодні дорівнює як найменше 12 000 доларів США, що еквівалентно 333 0000 гривень.

Тобто, вартість його частки в квартирі дорівнює як найменше 4 000 доларів США, що еквівалентно 111 000 гривень.

До суду позивач надала Звіт суб`єкта оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_6 про незалежну оцінку нерухомого майна, де вказана вартість всієї квартири 112 200 гривень, вартість його частки відповідно складає 37 400 гривень, що вказує на заниження ціни майна в три рази.

Вважав, що звіт про незалежну оцінку нерухомого майна це неналежний доказ.

Цей звіт складено для цілей оподаткування, дата складання звіту 29.08.2020, між позивачем та суб`єктом оціночної діяльності існували договірні відносини по виготовленню звіту, що може й сказалось на заниження ціни майна, суб`єкт оціночної діяльності не був попереджений про кримінальну відповідальність за неправдиву інформацію викладену в звіті (а. с. 87-90).

07.07.2021 від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, щодо твердження відповідача про не допуск до квартири, яка знаходиться у спільній власності, не відповідає дійсності оскільки відповідач на третій день після смерті ОСОБА_5 приходив до спірної квартири і забрав документи, а саме: будинкову книгу, технічний паспорт тощо. Після цього неодноразово приходив до квартири та намагався самовільно змінити конфігурацію квартири шляхом перенесення перегородки в кімнатах, дані дії було зупинено шляхом виклику поліції саме позивачем та його представником. Відповідач скориставшись похилим віком позивача змінив замок на вхідних дверях. Позивач неодноразово наголошувала про те, що виділення його 1/3 частині квартири можливе за умови, по-перше - отримання нею свідоцтва про право на спадщину, по-друге - виділення такої частини лише після висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомості спеціалізованими органами.

Щодо технічної можливості виділення 1/3 частини:

Позивачем додано до позовної заяви Висновок, складений КП "Зміївське БТІЗМА" Зміївської районної ради Харківської області від 16.11.2020, відповідно до якого за технічними показниками 2/3 частина об`єкта не є відокремлена, не має окремого виходу і не може бути виділена в натурі.

Відповідно до Розділу Санітарно-гігієнічні норми Державних будівельних норм України Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005 затверджених Наказом Держбуду України від 18.05.2005 № 80 (далі - ДБН), а саме п. 3.4., природне освітлення повинні мати житлові кімнати, кухні, не каналізовані вбиральні, вхідні тамбури до будинків, сходові клітки і загальні коридори у житлових будинках коридорного типу, а також приміщенні громадського призначення в гуртожитках і житлових будинках для осіб похилого віку і сімей з інвалідами. Відношення площі світлових прорізів житлових кімнат і кухонь до площі підлоги цих приміщень повинно бути в межах від 1:5,5 до 1:8. Для мансардних поверхів зі світловими прорізами в площині похилих огороджувальних конструкцій - не менше 1:10. Уточнення геометричних параметрів світлових прорізів слід провадити на підставі розрахунку коефіцієнта природної освітленості згідно зі СНиП ІІ-4. Примітка 1. Допускається проектувати без природного освітлення: а) кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами і влаштування примусової витяжної вентиляції; б) поза квартирні поверхові коридори в будинках секційного типу з центрально розташованим сходово-ліфтовим вузлом; в) тамбури в одноквартирних і зблокованих житлових будинках, а також такі, що ведуть безпосередньо до квартири; г) внутрішньоквартирні сходи і сходові клітки одноквартирних і зблокованих будинків. Тобто відповідачем в порушення даних норм пропонується виділити йому житлову кімнату, яка не має природного освітлення.

Щодо посилання відповідача на Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 у справі № 760/8958/15-ц як на правову позицію щодо подібних правовідносин: дану позицію суду не можна застосовувати до існуючих правовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки в цьому рішенні зазначено про те, що відповідач іншого житла на праві власності не має, тому припинення права власності на 1/3 частку у спільному майні завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім`ї.

У цій справі, відповідач згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 є власником 1/2 будинку за адресою: АДРЕСА_2 , тому, припинення права власності у цій квартирі не завдасть йому та його сім`ї істотної шкоди.

Позивач не має іншої власності окрім 2/3 спірної квартири, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 .

Позивач зверталася до відповідача з пропозицією компенсації йому частки в квартирі по ринковій вартості, для чого й замовляла Звіт про незалежну оцінку, нерухомого майна - 2-х кімнатної квартири об`єкта житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_6 від 29.08.2020. Але відповідач категорично відмовився відчужувати свою частку у квартирі відповідно до ціни, яка зазначена у даному Звіті. Позивач запропонувала йому самостійно замовити дану послугу у іншого сертифікованого спеціаліста, але відповідач відмовився від даної пропозиції.

Звіт про незалежну оцінку нерухомого майна - 2-х кімнатної квартири об`єкта житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 складеного суб`єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_6 від 29.08.2020 проведений кваліфікованим оцінювачем, та містить письмову заяву оцінювача серед іншого про те, що винагорода ОСОБА_8 ні в якому разі не пов`язана з величиною вартості об`єкта оцінки, а досягненням результату, Оцінювач при виконанні роботи не зазнавав стороннього тиску щодо отримання кінцевого результату оцінки (а. с. 99-102).

07.07.2021 за клопотанням представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 відкладено підготовче засідання.

30.08.2021 прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву та за клопотанням представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 відкладено підготовче засідання.

16.09.2021 від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву про вселення, в якому викладено заперечення проти позову.

Твердження щодо вчинення ОСОБА_3 перешкод у користуванні власністю не відповідає дійсності, оскільки як за життя ОСОБА_5 так і після його смерті позивач за зустрічною позовною заявою безперешкодно проходив до спірної квартири, мав та має вільний доступ до речей та документів, які належали його батьку. Особистих речей, посуду та меблів, як стверджує позивач за зустрічною позовною заявою, в квартирі немає.

Скориставшись похилим віком відповідача за зустрічною позовною заявою, без її згоди, змінив замок на вхідних дверях. Відповідач за зустрічною позовною заявою вимушена була викликати поліцію лише з підстав самовільних спроб з боку позивача за зустрічною позовною заявою змінити конфігурацію квартири без її згоди та без виділення такої частини лише після висновку щодо технічної можливості виділу а натурі частки з об`єкту нерухомості спеціалізованими органами.

Стверджувала, що позивач за зустрічною позовною заявою належним чином, як співвласник, не виконує своїх майнових прав стосовно майна, що перебуває у спільній власності, участь в утриманні майна не приймає, відповідач за зустрічною позовною заявою з моменту смерті чоловіка самостійно сплачує рахунки за надані комунальні послуги, та підтримує квартиру у житловому стані, здійснює поточний ремонт, тощо.

Враховуючи те, що позивач за зустрічною позовною заявою не виконує своїх майнових прав щодо утримання майна, вона була вимушена звернутися до суду про стягнення витрат за житлово-комунальні послуги, оскільки вона є людиною похилого віку, пенсіонером, єдине джерело доходу - це пенсія за віком, обмежена у праві на оформлення субсидії, оскільки позивач за зустрічною позовною заявою не дає згоди на переукладання договорів з постачальниками послуг на її ім`я.

Позивач за зустрічною позовною заявою в спірній квартирі не проживає, а фактично зі своєю сім`єю мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_3 , він є власником 1/2 частки цього будинку. Тобто, на її думку, подавши позов про вселення ОСОБА_3 не має на меті проживати в квартирі, користуватися власністю, та його позов має штучний характер.

Приїздивши до квартири, позивач за зустрічною позовною заявою неодноразово наголошував на тому, що змінивши конфігурацію квартири, він має на меті заселити квартирантів та перетворити квартиру на гуртожиток (а. с. 130-132).

11.10.2021 за клопотанням представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 підготовче засідання відкладено.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2021.

07.12.2021 в судовому засіданні допитані свідки: 1) ОСОБА_9 , який показав, що 02.04.2020 він був свідком сварки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з приводу спадщини, хотіли перебудувати не несучу перегородку, замінити замки, було викликано працівників поліції, висновку БТІ у них не було, коли він прийшов, Шапоренкови стояли на дворі, вони забрали ключі, замінили замки, були з будівельними матеріалами; 2) ОСОБА_10 показав, що його сусіди померлий ОСОБА_5 та ОСОБА_1 разом жили багато років, він бував в квартирі, ОСОБА_3 не приймає участі в утримуванні майна, він бачив, як хтось робив замок.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 наполягала на задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та заперечувала проти зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 з підстав, що були нею викладені у заявах по суті.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 заперечувала проти позову ОСОБА_1 та наполягала на задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 з підстав, що були нею викладені у заявах по суті.

Вислухавши представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 , представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_4 , допитавши свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , дослідивши заяви по суті, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.06.1999 Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , загальна площа квартири становить 45,0 кв. м, а відносна вартість на момент приватизації 8 грн 10 коп. (а. с. 12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 25.08.2012 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Трубніковою В. В., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221448724 від 25.08.2020, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 251720956 та № 264064700 вбачається, що ОСОБА_1 є власником 2/3 часток двокімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М. 20.08.2019 за р. № 180, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , 1947 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані 2/3 частки в праві власності на квартиру на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого: Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального господарства 09.06.1999, зареєстрованого Зміївським МДПТІ 09.06.1999 за р. №15-1400 належать: 1/3 частка - ОСОБА_5 ; 1/3 частка - ОСОБА_7 , дружині спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був її чоловік, ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а. с. 10, 11, 44, 93).

-З Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна № 2223 від 16.11.2020 та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 станом на 21.04.2020 вбачається, що за технічними показниками 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 не є відокремлена, не має окремий вихід і не може бути виділена в натурі (а. с. 13, 14-17).

-Згідно до Звіту "Про незалежну оцінку нерухомого майна - 2-х кімнатної квартири, об`єкта житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 від 29.08.2020 ринкова вартість майна, отримана в результаті оцінки складає 112 200 грн 00 коп., відповідно вартість 1/3 частки становить: 37 400 грн 00 коп. Датою складання цього звіту є 29.08.2020, термін дії звіту - 6 місяців з дати проведення оцінки, мета оцінки - визначення вартості об`єкта оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства (а. с. 19-43).

З дублікатів квитанцій АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.03.2020 по 01.03.2021 ОСОБА_1 були сплачені комунальні послуги (за спожиту електроенергію, за послуги з вивезення побутових відходів, за послуги з газопостачання) (а. с. 45-63).

Згідно до плану перебудови квартири АДРЕСА_1 , складеного співвласником ОСОБА_3 , квартира складається з двох житлових кімнат: кімната літ. 2-3 дорівнює 14, 9 кв. м; кімната літ. 2-2 дорівнює 11,4 кв. м, між цими житловими кімнатами існує не несуча перегородка, яку технічно можливо пересунути на 0,9 метрів ліворуч, що зменшить кімнату 2-2 на 2,79 кв. м. та зробить її площу 8,61 кв.м, така перебудова збільшить і кімнату 2-3 на 2,79 кв. м та зробить її площу 17,69 кв. м (а. с. 91).

З Актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень № 12329237 (спеціальний розділ) від 02.12.2015 вбачається, що на все нерухоме майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Кошеварової О. А. накладено арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а. с. 92).

З фото витягів з сайту об`яв про купівлю-продажу 2-х кімнатних квартир в м. Змієві, ціна 12 000 доларів США найменша цінова пропозиція за 2-х кімнатну житлову квартиру в м. Змієві (а. с. 94-96).

З листа начальника Відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області Приймака С. Б. № 12/21-07 від 06.07.2021 вбачається, що за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 до відділу поліції надійшли наступні повідомлення щодо подій, які відбувалися за адресою: АДРЕСА_3 : 10.01.2020 надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: АДРЕСА_3 помер ОСОБА_11 , 1947 року народження, хворів, спостерігався. Заявник: ОСОБА_12 . Дана подія зареєстрована до ІТС ІПНП за № 211 від 10.01.2020. 02.04.2020 надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: АДРЕСА_5 відбувається конфлікт клієнта з родичами з приводу спадщини. Заявник- адвокат Доценко Н. В. Дана подія зареєстрована до ІТС ІПНП за № 2685 від 02.04.2020. 03.04.2020 надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: АДРЕСА_3 відбувається конфлікт з дружиною покійного батька (мачухою), яка відмовляється покидати будинок, що їй не належить. Заявник: ОСОБА_3 . Дана подія зареєстрована до ІТС ІПНП за № 2725 від 03.04.2020. 25.04.2020 надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , відбувається конфлікт з сином померлого чоловіка через квартиру. Заявник: ОСОБА_1 . Дана подія зареєстрована до ІТС ІПНП за № 3462 від 25.04.2020 (а. с. 47).

З акта обстеження, складеного 09.07.2021 депутатом Зміївської міської ради VІІ скликання ОСОБА_13 , в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , вбачається, що об`єктом обстеження є домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , співвласниками якого є: ОСОБА_1 (2/3 часток) та ОСОБА_3 (1/3 частки), за свідченням сусідів-свідків в домоволодінні фактично проживає ОСОБА_1 . Співвласник ОСОБА_3 не проживає у зазначеному домоволодінні, участі в утриманні спільного майна не приймає. Обов`язки, які покладені на нього, як співвласника багатоквартирного будинку, відповідно до ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" не виконує, зокрема, але не виключно, не бере участь у забезпеченні технічного обслуговування, проведенні поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку (а. с. 118).

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Зміївському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.09.2020 по 31.08.2021 складає 31 369 грн 33 коп., що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 , довідкою про доходи № 921243 (а. с. 133, 134).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області по справі № 621/2366/21 від 13.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат з оплати житлово-комунальних послуг (а. с. 135).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливе, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Як зазначається в постанові Верховного Суду України від 15.07.2016 у справі № 6-1599ц16, тягар доказування, що частки відповідачів є незначними і вони не можуть бути виділені в натурі, несе позивач.

Суд зазначає, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Саме такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-68цс12 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 у справі № 760/8958/15-ц.

Отже з аналізу положень ст. 365 ЦК України та судової практики можна прийти до висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абз. 3, 4 п. 6 постанови "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 № 7, розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Виходячи з наявних відомостей щодо площі спірної нерухомості, доводи позивача за первісним позовом про те, що 1/3 частка є незначною часткою не відповідає фактичним обставинам і не підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд погоджується з доводами відповідача (позивача за зустрічним позовом) про те, що звіт про вартість об`єкту оцінки ФО-П ОСОБА_6 є неналежним доказом, оскільки на час пред`явлення в суді позову вже закінчився термін його дійсності.

Щодо відомостей про неможливість реального поділу спірної квартири суд зазначає, що ця обставина сама по собі не є підставою для припинення права власності одного зі співвласників.

З урахуванням викладеного, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання права власності на частку квартири, не підлягають задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 суд виходив з наступного.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція), гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання "вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав" (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Відповідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. А згідно ч. 1ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом встановлених судом обставин, ОСОБА_15 фактично у квартирі не проживає, намагався на свій розсуд вчинити дії з метою пристосування квартири для спільного користування разом зі співвласником ОСОБА_16 , що викликало заперечення з її сторони.

Наявність спору, у якому ОСОБА_1 заперечує проти вселення ОСОБА_15 у квартиру та заявила вимоги про позбавлення його права власності на частку квартири, свідчить про порушення права ОСОБА_15 на вселення у житло, співвласником якого він є. І це право підлягає захисту шляхом задоволення вимоги зустрічного позову про вселення.

Водночас, позивачем за зустрічним позовом не надано доказів того, що ОСОБА_1 протиправно чинила йому перешкоди в користуванні квартирою.

Наявність у неї заперечень проти самовільного переобладнання квартири та виклик працівників поліції суд не розглядає як протиправне перешкоджання в користуванні квартирою, від якого має здійснюватися судовий захист.

За таких обставин, оскільки право позивача за зустрічним позовом на вселення до квартири не визнається відповідачем за зустрічним позовом, це право підлягає захисту шляхом часткового задоволення позову - вселення ОСОБА_3 в спірну квартиру. Решту зустрічного позову належить залишити без задоволення.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням характеру спору, відмови у первісному позові та часткового задоволення зустрічного позову, з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 належить стягнути на користь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн 00 коп., що сплачені під час подання зустрічного позову за вимогу немайнового характеру про вселення.

Решта судових витрат відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права власності, виплату грошової компенсації та визнання права власності на частку квартири - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 17.12.2021.

Головуючий: В. В. Овдієнко