Справа № 946/7284/21
Провадження № 2/946/3183/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Адамова А.С.,

при секретарі - Тюміній О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2021 року комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 11269,60 грн. та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 502,86 грн., посилаючись на те, що КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») забезпечує ОСОБА_1 послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення за адресою: квартира АДРЕСА_1 , проте відповідач в порушення Закону України «Про теплопостачання» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила) не оплачує надані послуги у повному обсязі, в результаті чого за ним в період з 01.03.2020р. по 01.08.2021р. обліковується борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 11269,60 грн. та з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення в розмірі 502,86 грн. Враховуючи вказане, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 11269,60 грн. та з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення в розмірі 502,86 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду письмове клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні та не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте надав суду 14.12.2021р. заяву про визнання позовних вимог КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що договір на надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо-будинкових мереж опалення між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та відповідачем не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідача за АДРЕСА_1 надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідач не надавав, таким чином, ОСОБА_1 знаходиться у фактичних договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго». На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок за номером НОМЕР_1 , згідно якого за ним в період з 01.03.2020р. по 01.08.2021 року склалась заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 11269,60 грн. та з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення в розмірі 502,86 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-УІІ від 09.11.17, договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності закону, зберігають свою дію до укладення нових договорів на надання таких послуг у відповідності до його положень.

Предметом даної заяви є, в тому числі, і заборгованість за житлово-комунальні послуги надані у період дії попереднього Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.04р.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VII від 09.11.2017р., споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р., своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 своєчасне укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.2004 передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ст.64 Житлового кодексу України передбачено що, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 156 Житлового кодексу України передбачено що, члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником будинку (квартири), якщо при їх вселені не було іншої згоди про порядок користування цим приміщенням, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в ухвалі від 25.02.2015р. по справі №6-28346св11.

Згідно розрахунку станом на 01.08.2021 року за відповідачем обліковується борг за послуги з централізованого опалення в розмірі 11269,60 грн. та з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення в розмірі 502,86 грн.

Розрахунки помісячної вартості послуг проведено відповідачем на підставі положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІУ від 24.06.2004 та №2189-УІІ від 09.11.2017, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 та на підставі тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №49 від 19.01.2018, № 1285 від 26.11.2018, тарифів затверджених рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №461 від 07.06.2013, за №1106 від 08.10.2018.

Заперечень проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, відповідач суду не надав.

Оскільки послуги надаються, але їх оплата не проводиться, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 11269,60 грн. та з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення в розмірі 502,86грн.

Відсутність у споживача достатніх коштів для сплати заборгованості за отримані комунальні послуги не може бути визнана судом як належна підстава для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення такої заборгованості.

На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п. 30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що доказів проти наданого позивачем розрахунку та надання послуг, суду відповідачкою не надано, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

За правилами ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (адреса місцезнаходження юридичної особи: 68600, Одеська область, вул.Клушина,5-а, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення (банківський рахунок НОМЕР_3 , ) в розмірі 11269 (одинадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення (банківський рахунок НОМЕР_3 , ) в розмірі 502 (п`ятсот дві) гривні 86 (вісімдесят шість) копійок.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (банківський рахунок НОМЕР_4 , ) судовий збір в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2021р.

Суддя: А.С.Адамов