Постанова

Іменем України

08 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 372/1712/19

провадження № 61-11376св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство»,

відповідачі: Першотравенська сільська рада Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

особа, яка подала касаційну скаргу, -ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Борисової О. В., Пікуль А. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» (далі - ДП «Київське лісове господарство»), звернувся до суду з позовом до Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними рішень, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що рішеннями 46 сесії 7 скликання Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/18, від 25 вересня 2018 року №475/1, від 10 вересня 2018 року № 472/17 та від 10 вересня 2018 року № 472/16 були затверджені проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок відповідачам для будівництва та обслуговування житлових будників, господарських будівель і споруд, які розташовані на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області. На підставі вказаних рішень відповідачі зареєстрували право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вважав, що вказані рішення Першотравенської сільської ради прийняті поза межами компетенції сільської ради, у зв`язку із чим набуття права власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будників, господарських будівель і споруд відбулося з порушенням вимог земельного і лісового законодавства.

Прокурор зазначав, що відповідно до положень статей 19, 55, 57, 84 Земельного кодексу (далі - ЗК) України та статті 5 Лісового кодексу (далі - ЛК) України спірні земельні ділянки відносились до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувалися для ведення лісового господарства в порядку, визначеному ЛК України.

Відповідно до інформації від 04 лютого 2019 року № 04-48/236, наданої Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства, останнє згоди на вилучення чи припинення права постійного користування спірними земельними ділянками не давало.

Отже, оскаржуваними рішеннями сільської ради порушено порядок зміни цільового призначення земель, оскільки така зміна проведена неуповноваженим відповідно до вимог ЗК України органом та за відсутності згоди органу лісового господарства.

У порушення вимог статті 20 ЗК України рішення органів державної влади в межах компетенції про зміну цільового призначення лісогосподарських земель не приймалось, відповідні проекти не затверджувалися.

Зважаючи на те, що відповідачами право власності на спірні земельні ділянки зареєстровано у встановленому законом порядку, прокурор вважав, що відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише відповідно до статті 16 ЦК України шляхом визнання недійсними рішення Першотравенської сільської ради та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

Ураховуючи наведене, прокурор просив суд:

- визнати недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/18 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43571876 від 19 жовтня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0902 га з кадастровим номером :02:020:0023, що розташована у с. Перше Травня Обухівського району Київської області; визнати недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 25 вересня 2018 року № 475/1 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43570269 від 19 жовтня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2305 га з кадастровим номером :02:020:0027, що розташована у с. Перше Травня Обухівського району Київської області;

- визнати недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/17 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43572779 від 19 жовтня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2226 га з кадастровим номером :02:020:0024, що розташована у с. Перше Травня Обухівського району Київської області; визнати недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/16 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 43576800 від 19 жовтня 2018 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2310 га з кадастровим номером :02:020:0025, що розташована у с. Перше Травня Обухівського району Київської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2019 року у складі судді Кравченка М. В. у задоволенні позову першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірні земельні ділянки не відносяться до земель лісового фонду. Факт надання у власність відповідачам земельних ділянок за рахунок земель, що знаходяться у користуванні позивача в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» не підтверджений належними та допустимими доказами, а надані позивачем докази не свідчать про порушення їх прав.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу виконуючого обов`язки прокурора Київської області задоволено.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Визнано недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/18 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня».

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 жовтня 2018 року з індексним номером 43571876 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0902 га з кадастровим номером :02:020:0023, яка розташована у с. Перше Травня Обухівського району Київської області.

Визнано недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 25 вересня 2018 року № 475/1 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня».

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 жовтня 2018 року з індексним номером 43570269 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2305 га з кадастровим номером :02:020:0027, яка розташована у с. Перше Травня Обухівського району Київської області.

Визнано недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/17 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня».

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 жовтня 2018 року з індексним номером 43572779 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,2226 га з кадастровим номером :02:020:0024, яка розташована у с. Перше Травня Обухівського району Київської області.

Визнано недійсним рішення Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області від 10 вересня 2018 року № 472/16 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня».

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 жовтня 2018 року з індексним номером 43576800 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2310 га з кадастровим номером :02:020:0025, яка розташована у с. Перше Травня Обухівського району Київської області.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісового фонду. Відповідачі набули право власності на спірні земельні ділянки у спосіб, який тільки за формальними ознаками має вигляд законного: юридичне оформлення права власності відповідача на землю стало можливим у результаті прийняття органом місцевого самоврядування рішень, проведення державної реєстрації права приватної власності, укладення договору купівлі-продажу.

Особи, які отримали ділянки у власність, у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих, характерних для лісу (стаття 1 ЛК України) природних ознак (наявності лісової (деревної) рослинності) спірних земельних ділянок, перебування їх у масиві земель лісового фонду, враховуючи відсутність погодження меж суміжного землекористувача - ДП «Київське лісове господарство» в проектах землеустрою щодо виділення спірних земельних ділянок, знали, або, проявивши розумну обачність, могли знати про те, що ліс і ділянки вибули з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить їх добросовісність під час набуття земельних ділянок у власність під обґрунтований сумнів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що при розгляді цієї справи апеляційним судом були вирішені питання про його права, оскільки 11 червня 2019 року ним були придбані у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:020:0025, :02:020:0024, :02:020:0027, відповідно.

Відзиви на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Доводи особи, яка подала клопотання про закриття касаційного провадження у справі

У вересні 2021 року заступник керівника Київської обласної прокуратури подав до Верховного Суду клопотання про закриття касаційного провадження у справі, посилаючись на те, що судовим рішенням суду апеляційної інстанції безпосередньо не вирішувалися питання щодо прав та обов`язків ОСОБА_5 .

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

19 жовтня 2021 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

10 вересня 2018 року та 25 вересня 2018 року рішеннями Першотравенської сільської ради були затверджені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність чотирьом громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.

На підставі вказаних рішень Першотравенської сільської ради від 10 вересня 2018 року та 25 вересня 2018 року рішеннями державного реєстратора Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області зареєстровані права власності на земельні ділянки:

- ОСОБА_6 з кадастровим номером :02:020:0023 площею 0,0902 га та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_2 з кадастровим номером :02:020:0027 площею 0,2305 га та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_1 з кадастровим номером :02:020:0024 площею 0,2226 га та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_3 з кадастровим номером :02:020:0025 площею 0,2310 га та отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 .

Відповідно до рішення Київської обласної ради 24 скликання від 27 травня 2004 року № 183-14-XXIV та викопіювання із кадастрового плану, встановлено межі с. Перше Травня Обухівського району Київської області згідно з проектом землеустрою щодо встановлення і зміни межі села Перше Травня, розробленим державним підприємством «Київський науково-дослідний проектний інститут землеустрою».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначеного судового рішення заявник вказує неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною першою статті 411 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

За правилами частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Разом з тим, положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою, другою та третьою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи повністю позов прокурора про визнання недійсними рішень сільської ради, скасування державної реєстрації прав власності на земельні ділянки, суд апеляційної інстанції не врахував, що на час розгляду справи власником спірних земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:020:0025, :02:020:0024, :02:020:0027, став ОСОБА_5 , який придбав їх у ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 11 червня 2019 року.

При цьому, прокурор у суді першої інстанції на підставі положень статті 51 ЦПК України не подавав до суду клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_5 , як співвідповідача.

Задовольнивши позов прокурора в інтересах держави у частині вимог щодо вказаних земельних ділянок, суд апеляційної інстанції вирішив питання, яке стосується цивільного права та інтересу особи, яку не було залучено до участі в розгляді справи.

Отже, у задоволенні клопотання прокурора про закриття касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки ОСОБА_5 надав до суду докази, що він є власником спірних земельних ділянок, тому доводи прокурор про те, що справа не стосується його прав, є безпідставними.

Надаючи правову оцінку судовим рішенням у цій справі по суті спору, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Предметом спору в цій справі, зокрема в оскаржуваній частині, є визнання недійсним рішень Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких були видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Верховний Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про визнання рішення сільської ради недійним та його скасування не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його володіння або користування спірних земельних ділянок.

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскарження всього ланцюга договорів та інших правочинів щодо спірного майна, державного акту на право власності не є ефективним способом захисту прав; при цьому позивач у межах розгляду справи про витребування майна із чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним; таке рішення за умови його невідповідності закону не зумовлює правових наслідків, на які воно спрямоване.

Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 85, 86, 94), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункти 38, 39), від 1 та 15 жовтня 2019 року у справах № 911/2034/16 (пункт 46) та № 911/3749/17 (пункти 6.25, 6.26), від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17, від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункти 42-43, 47, 49).

Верховний Суд зазначає, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20).

Задоволення позовної вимоги про визнання недійсним оскаржуваних рішень сільської ради не призведе до поновлення прав позивача, за захистом прав яких звернувся прокурор до суду, відновлення володіння, користування або розпорядження спірними земельними ділянками, а, отже, такі вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів судового захисту.

Крім того, необґрунтованим є й судове рішення апеляційного суду в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:020:0025, :02:020:0024, :02:020:0027, за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оскільки на час розгляду справи судами попередніх інстанцій та ухвалення ними судових рішень у справі, власником вказаних земельних ділянок вже був ОСОБА_5 та його право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові, тому колегія суддів з метою ефективності судового процесу та розгляду справи в розумні строки не вбачає необхідності для передачі справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог щодо вказаних земельних ділянок.

При цьому, у межах цієї справи, крім вимог щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:020:0025, :02:020:0024, :02:020:0027, які належать ОСОБА_5 , судами були також вирішені позовні вимоги щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:020:0023, яка на час розгляду справи судами попередніх інстанцій належала ОСОБА_4 .

Оскільки останній не оскаржує судові рішення у цій справі, а вирішення справи в цій частині не стосується прав та інтересів ОСОБА_5 , то Верховний Суд, ураховуючи принцип диспозитивності, судові рішення у цій частині не переглядає.

Згідно із частиною першою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, оскільки у справі немає необхідності встановлювати додаткові обставини справи, при цьому суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення в частині, яка стосується прав та інтересів ОСОБА_5 , з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції в цій частині та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо судових витрат

Згідно із частинами першою, сьомою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положення підпункту в) пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, зокрема, із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ставка, що підлягала сплаті за подання касаційної скарги в частині позовних вимог щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:020:0025, :02:020:0024, :02:020:0027, які належать ОСОБА_5 , складала 23 052 грн та була в повному обсязі ним сплачена, що підтверджується відповідною квитанцією, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» у рівних частинах на його користь, оскільки колегія суддів задовольняє касаційну скаргу частково, скасовує судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовляє у задоволенні позову прокурора в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства, ДП «Київське лісове господарство» в частині наведених позовних вимог.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури про закриття касаційного провадження у справі відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 03 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог прокурора про: визнання недійсними рішень Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області: від 10 вересня 2018 року № 472/17, від 10 вересня 2018 року № 472/16, від 25 вересня 2018 року № 475/1 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у с. Перше Травня»; скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 жовтня 2018 року з індексними номерами: 43570269, 43572779, 43576800 про державну реєстрацію права власності: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на земельні ділянки: площею 0,2305 га з кадастровим номером :02:020:0027, площею 0,2226 га з кадастровим номером :02:020:0024, площею 0,2310 га з кадастровим номером :02:020:0025, відповідно, які розташовані у с. Перше Травня Обухівського району Київської області, скасувати.

У задоволенні позову першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» в указаній частині відмовити.

Стягнути з Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства () на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 11 526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень.

Стягнути з Державного підприємства «Київське лісове господарство» () на користь ОСОБА_5 судові витрати за сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 11 526 (одинадцять тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк