ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/2893/21 Головуючий в І інстанції Клімченко М.І.
Номер провадження: №22-ц/819/1999/21 Доповідач Кутурланова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Юськів І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ростальна Інна Володимирівна, на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді Клімченка М.І. від 30 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної Академії Аграрних Наук України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Дослідне господарство Інституту Рису» про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Національної Академії Аграрних Наук України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Дослідне господарство Інституту Рису», про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову у виді заборони всім державним реєстраторам, державним нотаріусам, приватним нотаріусам проводити реєстраційні дії відносно Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту Рису» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: державну реєстрацію змін про керівника юридичної особи, державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що реалізація відповідачами результатів конкурсного відбору може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення її порушених прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ростальна І.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Національна академія аграрних наук України, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просила суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що посилання позивачки на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду новопризначений директор підприємства може шляхом прийняти рішення та його державної реєстрації змінити структуру та посади в підприємстві, заподіяти підприємству матеріальних збитків, що значно утруднить виконання рішення суду, є лише припущеннями позивачки та не ґрунтується на матеріалах справи.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У частині 1 ст.150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Ключовим завданням при вирішенні необхідності забезпечення позовних вимог є забезпечення в подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності доводів заявника щодо забезпечення позову; збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Президента Національної академії аграрних наук України Гадзало Я.М. від 05.04.2021 року №143-к «Про призначення виконуючого обов`язки» ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту Рису Національної академії аграрних наук України» з 07 квітня 2021 року до призначення керівника у встановленому законом порядку (а.с.21).

Наказом Президента Національної академії аграрних наук України Гадзало Я.М. від 20.09.2021 року №375-к «Про звільнення ОСОБА_1 » у зв`язку з призначенням на посаду директора Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту Рису Національної академії аграрних наук України» ОСОБА_2 звільнено виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту Рису Національної академії аграрних наук України» Уманську В.В. 20.09.2021 року у зв`язку із закінченням строку трудового договору.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 просила визнати протиправним та скасувати наказ від 20.09.2021 року № 375-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Враховуючи, що предметом спору є визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, колегія суддів приходить до висновку, що обраний вид забезпечення позову шляхом заборони всім державним реєстраторам, державним нотаріусам, приватним нотаріусам проводити реєстраційні дії відносно Державного підприємства «Дослідне господарство Інституту Рису» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: державну реєстрацію змін про керівника юридичної особи, державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Також суд не вбачає обставин, які б свідчили про те, що необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає із фактичних обставин справи та дає підстави вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Колегія суддів вважає обґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що забезпечення позову запропонованим позивачкою шляхом призведе до фактичного втручання в господарську діяльність Державного підприємства «Дослідне господарство Інститут Рису Національної академії аграрних наук України», оскільки в.о. директора Уманську В.В. звільнено, а ОСОБА_2 не зможе приступити до виконання своїх посадових обов`язків, що призведе до відсутності належного керівництва ДП «ДГ Інституту Рису НААН України» та заблокує господарську діяльність підприємства.

За таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, дійшовши правильного висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки вона постановлена із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Керуючись ст.ст.149, 150, 367, 374, 375 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Ростальна Інна Володимирівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає відповідно до п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України.

Дата складання повного тексту постанови 13 грудня 2021 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська