У Х В А Л А

Справа № 2-325/11

Провадження № 2-зз/932/5/21

17 лютого 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.,

при секретарі Калантаєнко Д.В.

за участі представника заявника Зінченко Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Доманського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, що вжитті в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "УкрСиббанк" про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "УкрСиббанк" про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2021 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, що вжитті у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "УкрСиббанк" про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "УкрСиббанк" про поділ майна подружжя, ухвалою суду від 18.09.2009 року у вигляді арешту земельної ділянки та домоволодіння по АДРЕСА_1 та 18 ігрових розважальних автоматів.

Клопотання обґрунтовано наступним чином. Ухвалою суду від 18.09.2009 року було задоволено заяву ОСОБА_1 та накладено арешт на земельну ділянку та домоволодіння по АДРЕСА_1 та 18 ігрових розважальних автоматів. Рішенням суду від 27.06.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а зустрічні позовні вимоги заявника ОСОБА_2 у повному обсязі, визнано, що квартира АДРЕСА_2 , домоволодіння АДРЕСА_1 , ігрова кімната « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; в порядку поділу майна подружжя визнано по Ѕ частині за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , домоволодіння АДРЕСА_1 . Оскільки на цей час підстави, що зумовлювали забезпечення позову відпали, рішення суду набрало законної сили, звернулась до суду з цим клопотанням.

16.02.2021 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 із запереченнями проти скасування заходів забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що на цей час право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 . Заходи забезпечення позову були вжиті судом за його заявою з метою виконання рішення суду. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року за № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Оскільки він не зареєстрував за собою право власності на Ѕ частину спірного нерухомого майна, рішення суду і досі не виконано, тому підстави для зняття арешту з майна відсутні.

Представник заявника адвокат Зінченко Г.В. у судовому засіданні уточнила заяву про скасування заходів забезпечення позову, а саме, просила скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалами від 19.02.2008 року та від 18.09.2009 року, якими накладено арешт на земельну ділянку та домоволодіння АДРЕСА_1 та 18 ігрових розважальних автоматів. Додатково пояснила, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень України відсутні оприлюднені у даній справі ухвали суду про забезпечення позову, однак їй відомо, що заходи забезпечення позову були вжиті двома ухвалами. Оскільки потреби в арешті майна більше не має, прохала скасувати усі обтяження майна арештом. Вважала заперечення позивача проти клопотання про скасування заходів забезпечення позову безпідставними, оскільки з моменту ухвалення рішення минуло сім років, отже позивач мав час та можливість звернути судове рішення до виконання, зареєструвати за собою відповідне право власності.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти скасування арешту накладеного на ігрові розважальні автомати та ігровий дитячий лабіринт не заперечував. Скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на земельну ділянку та домоволодіння АДРЕСА_1 вважав передчасним. Пояснив, що 16.02.2021 року він звернувся до державного реєстратора з остаточним судовим рішенням у цій справі та до цього часу письмової відповіді на свою заяву не отримав. Вважав, що арешт з майна скасовувати не можна, оскільки його може бути протиправно відчужено до моменту реєстрації за ним права власності на частку у майні. Прохав вирішення цього клопотання відкласти до 22.02.2021 року, обґрунтовуючи це потребою в отриманні рішення державного реєстратора, прийнятого за наслідками розгляду його заяви щодо реєстрації за ним права власності на частку у майні.

Представник третьої особи ПАТ "Державний ощадний банк України" Доманський В.П. пояснив, що майновий інтерес банку стосується лише квартири АДРЕСА_2 , яка є предметом іпотеки. Оскільки рішення суду без скасування заходів забезпечення позову виконати неможливо, вважав клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову обґрунтованим.

Представник третьої особи ПАТ «Укрсиббанк» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань тне надав.

Враховуючи вимоги ст. 158 ЦПК України щодо строку розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову у судовому засіданні, а також неприйнятність доводів позивача ОСОБА_1 про потребу в відкладенні клопотання розглядом для забезпечення виконання остаточного судового рішення у цій справі, яке не може бути виконано через наявне обтяження, суд розглядає це клопотання по суті.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову з наступних підстав.

Як встановлено судом у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ухвалою суду від 19.02.2008 року за заявою позивача ОСОБА_1 вжито заходи забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки та домоволодіння АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_2 , а також на ігровий дитячий лабіринт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_10 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_11 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_12 ", ігровий розважальний автомат "Slam-A-Winner", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_14 ", ігровий розважальний автомат "Haunted Castle (Hammer)", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_15 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_16 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_16 ", із забороною здійснення будь-яких дій по відчуженню вказаного майна.

Ухвалою суду від 18.09.2009 року арешт, що накладений на земельну ділянку та домоволодіння АДРЕСА_1 скасовано та за заявою позивача ОСОБА_1 накладено арешт на земельну ділянку та домоволодіння АДРЕСА_1 .

Рішенням суду від 27.06.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а зустрічні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі: визнано, що квартира АДРЕСА_2 , домоволодіння АДРЕСА_1 , та ігрова кімната " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , домоволодіння АДРЕСА_1 , та ігрову кімнату "Непоседа"; у порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та ігрову кімнату " ОСОБА_4 "; за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 ; у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішення суду від 22.08.2014 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року скасовано в частині поділу ігрової кімнати «Непоседа» та виділено ігрову кімнату «Непоседа» у власність ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 присуджено грошову компенсацію у сумі 17 900 грн. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року набрало законної сили у день його постановлення.

23.01.2015 року представником позивача ОСОБА_1 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року, до якої долучено належним чином засвідчені копії оскаржених рішень.

Отже, позивач ОСОБА_1 з січня 2015 року обізнаний зі змістом указаних рішень.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

30.09.2015 року ОСОБА_1 на підставі його заяви отримано по дві копії усіх рішень, ухвалених у вказаних справах. Того ж дня ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи.

09.12.2015 року ОСОБА_1 знову отримав копії рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2015 року.

18.05.2017 року на адресу представника відповідача ОСОБА_2 надіслано виконавчий лист та копію рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Нормою ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Нормою ч. 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 41 Конституції України визначено, що право приватної власності є непорушним.

Нормою ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 321 ЦК України проголошує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із вимогами ст. 384 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до вимог п. 13 Перехідних положень ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 319 ЦПК України у редакції, що діяла на час розгляду справи апеляційним судом, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Отже, вирішуючи клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, суд виходить з того, що право власності відповідача, як і позивача, на спірне нерухоме майно у вигляді земельної ділянки та домоволодіння, що розділено судом порівну, обтяжено з 18.09.2009 року за заявою позивача арештом. Метою обтяження спірного нерухомого та рухомого майна арештом була необхідність запобігання ризикам відчуження спірного майна відповідачем, до ухвалення судом рішення по справі.

Оскільки рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.12.2014 року набрали законної сили 15.12.2014 року, а суд вирішує клопотання про скасування заходів забезпечення позову згідно з вимогами ч. 3 ст. 3 ЦПК України за чинними процесуальними нормами, присічний строк, упродовж якого заходи забезпечення позову продовжують діяти у випадку прийняття рішення про задоволення позовних вимог, сплив. Сторонами не надано до суду доказів відкриття виконавчого провадження на підставі вказаних судових актів. Отже, правові підстави для подальшого обтяження спірного майна арештом відпали.

При цьому суд враховує і те, що може вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову з власної ініціативи.

При детальному дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово отримував упродовж 2015 року копії рішень судів усіх трьох ланок, у зв`язку з чим, мав достатньо часу для реєстрації за собою, на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року, права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Усвідомлюючи, що рішення суду від 27.06.2013 року, яке набрало законної сили15.12.2014 року, є обов`язковим для виконання, позивач звернувся до державного реєстратора з заявою про реєстрацію за ним права власності на вказане майно лише у лютому 2021 року, після того, як дізнався про розгляд судом цього клопотання. Доводи позивача щодо дії заходів забезпечення позову до повного виконання рішення суду від 27.06.2013 року є неприйнятними, оскільки з прийняттям законодавцем ЦПК України у новій редакції від 15.12.2017 року, змінено строки дії заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим, постанова Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», не є релевантною для даних правовідносин.

Більш того, твердження позивача ОСОБА_1 щодо доцільності обтяження майна арештом, з метою недопущення його відчуження на користь третіх осіб відповідачем ОСОБА_2 та задля забезпечення його права на реєстрацію за собою права власності, є помилковими в силу вимог п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно із якими підставою для відмови в державній реєстрації права є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, існуюче обтяження майна, застосоване ухвалою суду від 18.09.2009 року є об`єктивною перешкодою для виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року, що набуло статусу остаточного.

Необхідність скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на ігрові розважальні автомати та ігровий дитячий лабіринт сторонами не заперечується.

З метою припинення обмеження права власника майна на його володіння, користування та розпорядження ним, задля забезпечення виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року, а також тому, що потреба у вжитих судом заходах забезпечення позову відпала, клопотання відповідача належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, що вжитті в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "УкрСиббанк" про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ "УкрСиббанк" про поділ майна подружжя задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2008 року, в частині накладення арешту на ігровий дитячий лабіринт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_10 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_11 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_12 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_17 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_14 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_18 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_15 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_16 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_16 ".

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2009 року, якою накладено арешт на земельну ділянку та домоволодіння АДРЕСА_1 .

Арешт, що накладений на земельну ділянку та домоволодіння АДРЕСА_1 та ігровий дитячий лабіринт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_9 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_10 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_11 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_12 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_17 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_14 ", ігровий розважальний автомат "Haunted Castle ( ІНФОРМАЦІЯ_18 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_15 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_16 ", ігровий розважальний автомат " ІНФОРМАЦІЯ_16 " зняти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15 днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 22.02.2021 року.

Суддя В.В. Куцевол