Справа №442/56/20
Провадження №2/442/80/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року Дрогобицький міськрайонноий суд Львівської області

в складі: головуючої - судді : Гарасимків Л.І.

при секретарі : Петрів В.М.

за участю представника позивача - адвоката Бабич І.А.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача -адвоката - Багнюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в Дрогобицький міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , яка постійно проживала у селі Нагуєвичі Дрогобицького району, Львівської області. Вказані обставини стверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 05.10.2017 року, виданим повторно Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис за № 30 від 23.12.2016 року, складений виконавчим комітетом Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області; свідоцтвами про її, ОСОБА_5 , народження серії НОМЕР_2 від 16.04.2004 року, виданим відділом РАЦС Дрогобицького районного управління юстиції Львівської області (актовий запис № 44 від 28.10.1955 року) та укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 07.06.1975 року, виданим Бориславським міським відділом ЗАГС Львівської області (актовий запис № 138 від 07.06.1975 року), а також довідкою виконкому Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 27.10.2017 року № 1300. Після смерті матері відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку АДРЕСА_1 , який рахувався за померлою матір`ю згідно з відомостями погосподарських книг Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про що свідчить довідка цього органу місцевого самоврядування від 03.11.2017 року № 1315. Спадкодавець ОСОБА_4 розпорядження у вигляді заповіту щодо належного їй на праві приватної власності майна за життя не зробила.

30.10.2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Лесі Петрівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 199/2017 (номер у Спадковому реєстрі 61465031), що вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49655103 від 30.10.2017 року. Однак, 13 листопада 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно матері нотаріусом їй відмовлено у зв`язку з неподанням доказів своєчасного прийняття спадщини. Оскільки встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплив 23 червня 2017 року, то за змістом ч.1 ст.1272 ЦК України вона вважається такою, що спадщину матері не прийняла внаслідок пропуску означеного строку. Зважаючи на вищенаведені обставини, у неї виникла необхідність звернутися з даним позовом у суд.

Представника позивача адвокат Бабич І.А. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, пояснила аналогічне, викладеному в позовній заяві, зазначила на той факт, що її довіритель - позивач ОСОБА_2 , пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як на час відкриття спадщини матері знаходилася за межами України в Республіці Італія, де перебувала у трудових відносинах в галузі роботи по допомозі по дому та незадовго до смерті матері, у жовтні 2016 року, перенесла оперативне втручання, пов`язане з видаленням правого очного яблука і встановленням очного протеза, яке супроводжувалося запальними процесами, однак незважаючи на це, отримавши звістку про смерть матері 22 грудня 2016 року, позивач вирушила в Україну. Встигла попрощатися з мамою, оплативши при допомозі своєї доньки ОСОБА_6 за власний рахунок усі витрати на поховання. Під час похорону вона сильно застудилася, що змусило її звернутися по медичну допомогу у Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня м.Борислава», де вона знаходилася з 25 грудня 2016 року по 08 січня 2017 року на амбулаторному лікуванні з діагнозом «Грип.Гострий бронхіт». Зауважила, що у позивача під час хвороби розпочалися сильні головні болі та виник гострий біль в правій очній ямці, які супроводжувалися нудотою і запамороченням (аж до втрати свідомості), а тому вона змушена булла повернутися в Республіку Італія та протягом січня-липня 2017 року вона постійно перебувала на лікуванні (стаціонарному і амбулаторному). Вказані обставини підтверджуються належними, допустимими і достовірними доказами: копіями перекладів медичної документації лікувальних закладів Республіки Італія (довідки лікаря-хірурга спеціаліста із захворювань зорового апарату доктора Марціо Ді Меліо (Форіо Д`Іскія) від 28.03.2017 року; лікаря-хірурга доктора ОСОБА_7 (Іскія-НА) від 25.05.2017 року, від 29.08.2019 року; Медичного закладу Неаполь 2 НОРД округ № 36 від 27.06.2017 року). Характер захворювання її довірителя, методи і засоби лікування (відсутність правого ока; вплив медичних препаратів, під діями яких остання перебувала, виключали можливість вчинення нею таких дій як звернення із заявою про прийняття спадщини до посольства України в Італії, чи подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку, отже вона не могла прийняти спадщину матері, не мала об`єктивної можливості. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 заявлені вимог не визнав, просить в задоволенні позову відмовити, пояснив, що рукописний текст : особистий підпис, дата «27.12.2019р» та прізвище « ОСОБА_2 » на оригіналі позовної заяви від 27.12.2019р. та всіх додатках до даного позову, зазначених в переліку документів під відтиском штампу синього кольору «Згідно з оригіналом», які додаються до заяви не належить позивачці ОСОБА_2 , вважає, що всі рукописні тексти виконані сторонньою особою від її імені, оскільки остання була відсутня на території України та перебувала за кордоном в Італії. Зазначив що він проживав з мамою та здійснював догляд за не тільки він один. Хвороба ока не є поважною причиною пропуску для прийняття спадщини. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача адвокат Багнюк І.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що погоджується із думкою свого довірителя, вважає, що є необхідність в призначенні судової почеркознавчої експертизи, оскільки є всі підстави вважати, що рукописний текст та підписи позивача виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою, оскільки остання перебувала за кордоном в Італії, а відтак не мала можливості цього зробити. Медичні довідки долучені до матеріалів справи не свідчить про тривале лікування позивача, і що це були істотні труднощі для вчинення дій, щодо вчасного звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Вважає, що заявлені позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню..

Третя особа Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П. в судове засіданні не з`явилася, однак на адресу суду поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, з приводу задоволення позовних вимог покладається на думку суду, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, свідків ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що піклувалася про свою бабцю, допомагала їй здійснювати санітарно-гігієнічні процедури, прала одяг, постільну білизну, після смерті бабці замовила й оплатила встановлення на місці її поховання надгробний пам`ятник, зазначила, що на день смерті бабусі її мами була вже хвора і стан її здоров`я не дозволив їй залишити місце проживання в Італії і приїхати на похорон, тощо та показами ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що їй нічого не було відомо про обставини справи - причини пропуску позивачем ОСОБА_2 строку прийняття спадщини матері, на час смерті спадкодавця, ОСОБА_2 була за кордоном і на похорони не приїзджала, весь тягар по догляду за покійною був на ОСОБА_9 , бо вони проживали разом, а він не мав іншого житла, дочка приходила, однак нічого не робила по господарству та догляду за покійною, суд прийшов до наступних висновків.

Нормами статей 1218, 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок смерті.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) зроблено висновок, що «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини».

Аналогічного змісту роз`яснення містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17), з урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18 у справі № 565/1145/17.

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, сформованого 09.10.2019р., ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 51 рік, згідно реєстрації актового запису про смерть за №7 від 02.10.2019р.

Як вбачається із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.10.2017р., ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років, про що зроблено відповідний актовий запис за №30.

Як вбачається із довідки за №1300 від 27.10.2017р., виданої виконкомом Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_11 до дня смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала в АДРЕСА_1 і мала такий склад сім`ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( син).

Як вбачається із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого приватним нотаріусом Москалик Л.П., зареєстрована спадкова справа №61465031, спадкодавець ОСОБА_11 .

Як вбачається із довідки за№1315 від 03.11.2017р., виданої виконкомом Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, згідно господарських книг Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району, що зберігаються в Нагуєвицькій сільській раді Дрогобицького району Львівської області, будинковолодіння АДРЕСА_1 ; будинок рахувався за ОСОБА_11 до дня смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 , будинок збудований в 1957р.

Як вбачається із заяви-повідомлення про трудові відносини в галузі роботи по допомозі по дому №7 82 від 04.10.2013р., ОСОБА_2 працює хатньою працівницею в провінції Неаполь, комуна : Барано Д`Іскія, Італія, має дозвіл на перебування №I11510806.

Як вбачається із довідки від 25.05.2017р., виданої лікарем хірургом ОСОБА_7 , п. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримала допомогу з приводу гострого тромбофлебіту лівої нижньої кінцівки; енофтальм правого ока з очним протезом; проведено оперативне втручання з усунення і заміни очного протеза, у зв`язку із чим пацієнту ОСОБА_2 необхідний спокій та хірургічний контроль протягом 30 днів.

Як вбачається із копії довідки від 29.08.19р., виданої лікарем ОСОБА_12 , ОСОБА_2 у жовтні 2016р. була прооперована щодо енофтальму правого ока із протезуванням; протягом січня-липня 2017р. перебувала на лікуванні ( стаціонарному і амбулаторному ) у зв`язку з гострим інфекційно-запальним процесом правої очної ямки та гострим тромбофлебітом лівої нижньої кінцівки: пройшла курс антибактеріальної терапії, комплексне обстеження організму на предмет виявлення джерела інфекції у порожнині черепа; хірургічне втручання на предмет ліквідації запального процесу у правій очній ямці; хірургічне втручання на предмет видалення очного протеза (права очна ямка), хірургічне втручання на предмет імплантації післяопераційного очного протеза ( права очна ямка), хірургічне втручання на предмет імплантації індивідуального очного протеза ( права очна ямка), післяопераційна терапія і реабілітація, хірургічне втручання на предмет усунення гострого тромбофлебіту лівої нижньої кінцівки.

Як вбачається із товарного чеку від 22.12.2016р., вартість товарів для поховання складає 5545грн.

Як вбачається із довідки за №99 від 23.10.2019р., ОСОБА_2 дійсно знаходилася на амбулаторному лікуванні з 25.12.2016р. по 08.01.2017р., діагноз : грип, бронхіт.

В судовому засіданні не оспорюється той факт, що предметом спору, що розглядається, є визначення позивачу ОСОБА_2 додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини матері, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, що відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України можливе на підставі рішення суду за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, відтак предметом доказування у справі є поважність причин пропуску строку прийняття спадщини ОСОБА_4 , перебіг якого розпочався в день відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і згідно зі статтею 1270 ЦК України становить 6 місяців.

Судом взято до уваги той факт, що позивач ОСОБА_2 посилається в своїй позовній заяві, що вона пропустила визначений строк для прийняття спадщини через тривалу хворобу, так як за два місяці до смерті спадкодавця - у жовтні 2016 року остання перенесла оперативне втручання, пов`язане з енофтальмом правого ока - одним з найбільш складних офтальмологічних захворювань очної ямки, що призвело до видалення правого очного яблука, відтак на похорон матері прибула після нещодавньої втрати органа зору і зі встановленим післяопераційним очним протезом; внаслідок переохолодження у дорозі з Італії в Україну та під час похорону позивач сильно застудилася і змушена була звернутися за медичною допомогою у Комунальне некомерційне підприємство «Центральна міська лікарня м.Борислава», відтак з діагнозом «Грип. Гострий бронхіт» остання знаходилася на амбулаторному лікуванні в період з 25 грудня 2016 року по 08 січня 2017 року і, враховуючи характер хвороби, у зазначений період часу звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не могла з об`єктивних причин.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що тоді перебіг 6-місячного строку для прийняття спадщини лише розпочався і позивач не мала жодних підстав припускати, що у майбутньому у неї не буде в можливості у межах строку прийняття спадщини звернутися до нотаріуса.

Крім того, судом враховано, що в період з 25 грудня 2016 року і по липень 2017 року, тобто протягом усього 6-місячного строку на прийняття спадщини матері і по закінченні такого, позивач безперервно хворіла і проходила курс лікування як в умовах стаціонару, так і в амбулаторних умовах під наглядом лікаря, у зв`язку з чим з об`єктивних, незалежних від неї поважних причин пропустила передбачений законом строк на прийняття спадщини матері.

Крім того, судом враховано, та взято до уваги пояснення позивача, що істотність труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини для позивача ОСОБА_2 додаткового зумовлювалася перебуванням під час хвороби за межами України у Республіці Італія, де остання не мала можливості скористатися допомогою сім`ї , а допомога, яку їй надавали знайомі українці на території Італії, заключалася передусім у придбанні продуктів харчування і медикаментів та в силу характеру захворювань, методів і засобів лікування, остання не мала фізичної можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини до консульських установ України в Італії, чи підготувати таку заяву, заадресувати її певному нотаріусу і відправити засобами поштового зв`язку.

Крім того, судом враховано той факт, що позивачем долучено підтверджуючи письмові докази, що свідчать про поважність пропуску прийняття спадщини, зокрема : довідку Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня м. Борислава» від 23 жовтня 2019 року № 99, копії перекладів медичних довідок лікувальних закладів Республіки Італія: довідку лікаря-хірурга спеціаліста із захворювань зорового апарату доктора Марціо Ді Меліо (Форіо Д' ОСОБА_13 ) від 28.03.2017 року; довідки лікаря-хірурга доктора ОСОБА_7 (Іскія-НА) від 25.05.2017 року, від 29.08.2019 року; довідку Медичного закладу Неаполь 2 НОРД округ № 36 від 27.06.2017 року), показаннями свідка ОСОБА_6 , які є належними, допустимими і достовірними у своїй сукупності, а висловлені відповідачем ОСОБА_1 сумніви у поважності причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини матері, у належності і допустимості є припущеннями і голослівними, однак позиція відповідача щодо причин пропуску позивачем ОСОБА_2 строку прийняття спадщини матері їх поважності останнім не оцінюється і не мають для нього ніякого значення, оскільки вважає, що має виняткове право на спадкове майно матері.

Крім того, судом враховано, що відповідач є спадкоємцем, який вважається таким, що прийняв спадщину ОСОБА_4 в силу постійного з нею проживання на момент смерті та не оспорюється і той факт, що він також є наступником прав ОСОБА_10 , який також постійно проживав зі спадкодавцем на момент смерті.

Крім того, судом враховано та підтверджується матеріалами справи час і місце відкриття спадщини ОСОБА_4 , коло її спадкоємців, факт родинних відносин позивачки зі спадкодавцем, а відтак належність її до спадкоємців першої черги за законом, оскільки не зважаючи на ту обставину, що саме відповідач останні роки мешкав біля матері ОСОБА_4 , спадкодавець не склала на його користь заповіт на своє майно і ніколи не висловлювала таких тверджень, що все її майно має належати після її смерті саме сину ОСОБА_14 , а доньці ОСОБА_2 не належиться нічого.

Крім того, судом взято до уваги, що позивач ОСОБА_2 виїхала на зробітки в Італію, постійно підтримувала свою матір і дбала про неї, а у найскладніший період часу за кілька місяців перед смертю матері вона і сама потребувала стороннього догляду, оскільки втратила орган зору, за власні кошти здійснила поховання матері, встановила надмогильний пам`ятник, а відтак не виникає сумніву про поважність причин пропуску ОСОБА_2 строку прийняття спадщини матері, він є доведеним і існують усі правові підстави для застосування судом до спірних правовідносин норми ч. 3 ст. 1272 ЦК України щодо визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що докази, подані позивачем є обґрунтованими, відтак оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст .5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

вирішив: :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 ) додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Нагуєвчиі Дрогобицького району Львівської області, тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.І. Гарасмиків