Провадження № 2/643/4728/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17.12.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Овчаренко Ю. П. звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позоврм до ОСОБА_2 , в якому просить:

стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку, щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4 , 2018 року народження. На день звернення до суду з позовом про стягнення аліментів триває судовий розгляд позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Відповідач жодним чином не допомогає позивачеві утримувати дитину, не бере участі у вихованні дитини. Згоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Стягнень за виконавчими документами не проводяться. Позивач офіційно працевлаштована та матеріально утримує і піклується про сина. У вихованні та утриманні сина допомогають батьки позивача. У відповідача інших дітей немає. У зв`язку із чим позивач з дитиною потребують матеріальної допомоги.

20 липня 2021 року, у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суд вжив заходів до встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача, шляхом направлення запиту до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області про надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2

04 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь на запит від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, з якої слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим не значиться.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання; встановлено строки для подання заяв по суті.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника, в якій позов підтримала та просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причининеявки не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, відтак, з у рахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача, за наявними у справі доказами в порядку заочного розгляду справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані позивачем докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , з 05 жовтня 2017 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1387.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 12 липня 2021 року слідує, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з матір`ю позивачем ОСОБА_1 .

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до абзацу 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відтак, відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини.

Позивач просить суд стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно матеріалів справи місце роботи та дохід відповідача суду невідомий.

Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітньої дитини суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про потреби дитини, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку.

Також суд враховує те, що обов`язки з утримання дитини є рівними для обох батьків, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням достатності заробітку платника аліментів.

Відтак, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь матері дитини.

На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню в дохід держави з відповідача, оскільки позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 4, 12, 76 81, 89, 141, 263 265, 273, 280 282, 284, 288, 289, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19 липня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Суддя М. В. Власенко