Провадження № 2/369/2606/21
19.02.2021 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тарасівської сільської ради, треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є сестрою ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої заведена спадкова справа № 387/2016 на майно померлої ОСОБА_7 .. Позивач в передбачений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна у порядку спадкування за заповітом від 13.02.2009 року. До складу спадщини входить житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_1 загальною площею 191,1 кв.м., житловою площею 111,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами. Однак, у зв`язку із відсутністю оригіналів документів на право власності ОСОБА_7 на вказаний житловий будинок, то 21.12.2016 року державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
За таких обставин позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, і з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .
У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили задовольнити.
У судове засідання представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
У судове засідання представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надано до суду пояснення від 06.03.2017 року, згідно яких третя особа просила суд прийняти рішення на розсуд суду та розглянути справі за відсутності представника.
У судове засідання третя особа ОСОБА_6 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надано до суду заяву від 17.05.2017 року, згідно якої просила суд задовольнити позов позивача та розглянути справу за її відсутності.
У судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надано до суду заяву від 12.06.2017 року, згідно якої просила суд задовольнити позов позивача та розглянути справу за її відсутності.
У судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надано до суду заяву від 12.06.2017 року, згідно якої просила суд задовольнити позов позивача та розглянути справу за її відсутності.
У судове засідання треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки невідомі.
У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 21.05.2016 року серія НОМЕР_1 .
Після її смерті відкрилась спадщина і була заведена спадкова справа № 387/2016, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44319649 від 01.07.2016 року.
13.02.2009 року був складений заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Четвертої київської державної нотаріальної контори Бірюк О.А., зареєстровано в реєстрі за № 1-316, згідно якого ОСОБА_7 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті й на що вона матиме право за законом заповідає ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.08.2007 року та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15741500 від 29.08.2007 року ОСОБА_7 була власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що складається з одного жилого будинку загальною площею 191,1 кв.м., житловою площею 111,6 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами.
05.07.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна за заповітом від 13.02.2009 року.
21.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.02.2009 року.
21.12.2016 року державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори Зубченко Л.С. винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 у зв`язку із відсутністю оригіналів документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на нерухоме майно.
Згідно ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
В ст. 321 Цивільного кодексу України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, беручи до уваги положення законодавства України, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, і тому слід визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1268, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 77, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради, треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок (домоволодіння) АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 у порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .
Інформація про третю особу: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .
Інформація про третю особу: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .
Інформація про третю особу: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 .
Інформація про третю особу: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_7 .
Інформація про третю особу: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_8 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л.М. Ковальчук