Справа № 276/1073/19
Провадження по справі №2/276/252/21
14 грудня 2021 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Збаражського А.М.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК». 26 квітня 2018 року Загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування (назви) Банку з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК». Останнє є правонаступником всіх прав та обов`язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК».
Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 04 липня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 серпня 2020 року справу після повторного автоматизованого розподілу прийнято до провадження судді Збаражського А.М., визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 17.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з подачею позовної заяви надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив до суду не подав.
З огляду на викладене, керуючись положеннями ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 21.07.2008 року між Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (надалі банк) та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 281/20-337 на купівлю автотранспортних засобів.
Статтею другою Кредитного договору визначено порядок надання кредиту та сплати процентів.
Пунктом 4.1. Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному договором, комісій, передбачених умовами договору, прострочення строків повернення кредиту позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення.
Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов`язань. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно частин 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За ст.. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 за кредитним договором частково вносились кошти на погашення заборгованості за кредитом. Однак, в порушення умов договору, позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 29.05.2019 року має заборгованість за кредитом - 259439,27 гривень.
Якщо зобов`язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі ті, що передбачені статтею 625 ЦК України.
З огляду на те, що відповідачем прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № 281/20-337 від 21.07.2008 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення 3% річних.
Вищевказане жодним чином, на підставі належних та допустимих доказів не спростовано відповідачем, будь яких заперечень до суду не надходило.
Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання за договором кредиту, порушив строки сплати кредиту та заборгованість належним чином не погашав, чим порушив права позивача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, можливість їх задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості в розмірі 115745,59 гривень.
Крім того, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Керуючись ст.ст.12,77, 81, 141, 280, 259, 263-268, 354 ЦПК України, ст. 526, 530, 527, 551, 1054 ЦК України, суд
Позов Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість у розмірі 115745 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 59 копійок та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Ділова, 3; .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя А.М. Збаражський