Постанова

Іменем України

20 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 127/23198/20

провадження № 61-14021св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне підприємство «Егіда К»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства «Егіда К» на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2021 рокуу складі колегії суддів: Матківської М. В., Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Егіда К» (далі - ПП «Егіда К»), у якому просила суд:

- стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за березень 2020 року;

- стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні та вимушеного прогулу за період з 01 квітня

2020 року по дату ухвалення судом рішення;

- стягнути з відповідача на її користь компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки;

- зобов`язати ПП «Егіда К» видати належно оформлену трудову книжку

з внесеним до неї записом про звільнення, попередньо надіславши поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня

2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ПП «Егіда К» видати ОСОБА_1 належно оформлену трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення, попередньо надіславши поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Стягнуто з ПП «Егіда К» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 57 389,67 грн.

Стягнуто з ПП «Егіда К» на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 2 381, 65 грн.

Стягнуто з ПП «Егіда К» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 57 389,67 грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що при звільненні позивачу не була видана трудова книжка, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Встановивши, що відповідач не в повному обсязі сплатив позивачу компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, місцевий суд дійшов висновку про стягнення з ПП «Егіда К» на користь ОСОБА_1 різниці належної до виплати суми.

Оскільки повний розрахунок при звільненні з ОСОБА_1 проведено не було, наявні підстави, передбачені статтею 117 КЗпП України, для стягнення з ПП «Егіда К» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «Егіда К» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року відмовлено з підстав, передбачених частиною четвертою статті 357 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року касаційну скаргу

ПП «Егіда К» задоволено.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (провадження № 61-2921св21).

Постанову мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції помилково постановив одноособово ухвалу від 19 лютого 2021 року про відмову

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «Егіда К» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року, що призвело до порушення правил щодо складу суду, а тому вказана ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування та направлення справи до апеляційного суду для продовження розгляду. Поважність наведених відповідачем підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження має оцінити суд апеляційної інстанції у складі колегії суддів у складі трьох суддів.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2021 року визнано наведені ПП «Егіда К» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 17 грудня 2020 року неповажними.

Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «Егіда К» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області

від 17 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Егіда К» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вимушеного прогулу, видачу трудової книжки.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що зазначені відповідачем

ПП «Егіда К» причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року не можуть бути визнані поважними, тому апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на це судове рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2021 року до Верховного Суду, ПП «Егіда К», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

У вересні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд не врахував того, що пропущений відповідачем строк на апеляційне оскарження є незначним. Пропуск строку на апеляційне оскарження на чотири дні був зумовлений тим, що відповідно до наказу ПП «Егіда К» від 06 січня 2021 року № 1/В директору Дубровському Р. Б. надано щорічну оплачувану відпустку терміном на 24 дні з 11 січня 2021 року до 03 лютого 2021 року та на термін його відпустки виконання обов`язків директора покладено на директора виконавчого - Сопілко Р. А. у якого були відсутні повноваженя на підписання апеляційної скарги та подання її до суду.

Посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду

від 21 серпня 2020 року у справі № 804/4573/17 (провадження

№ К/9901/53675/18).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПП «Егіда К» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржене судове рішення апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі статтею 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції Українивизначено, що однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК Україниапеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною третьою статті 357 ЦПК Українипередбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення суд першої інстанції ухвалив 17 грудня 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Отже, встановлений частиною першою статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження рішення (з урахуванням вихідних днів) закінчився

в понеділок 18 січня 2021 року.

Копію оскаржуваного рішення учасникам справи суд першої інстанції направив 17 грудня 2020 року, про що свідчить супровідний лист. Докази отримання цієї копії рішення відповідачем ПП «Егіда К» в матеріалах справи відсутні.

Звернувшись до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, відповідач зазначив, що ПП «Егіда К» копію рішення суду першої інстанції отримало 24 грудня 2020 року.

До клопотання відповідач надав копію конверту, у якому суд першої інстанції надіслав підприємству копію оскаржуваного рішення (рекомендоване відправлення № 738). Згідно з інформацією на офіційному сайті Укрпошти рекомендоване поштове відправлення із штрих-кодовим ідентифікатором № 738 вручено одержувачу 24 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ПП «Егіда К» подало до суду через відділення поштового зв`язку 28 січня 2021 року, тобто з пропуском зазначеного строку.

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з наданої відповідачем копії наказу ПП «Егіда К» від 06 січня

2021 року № 1/В директору Дубровському Р. Б. надано щорічну оплачувану відпустку терміном на 24 дні з 11 січня 2021 року до 03 лютого 2021 року та на термін відпустки виконання обов`язків директора покладено на директора виконавчого Сопілко Р. А. Цей наказ не містить застережень про обмеження обсягу повноважень виконуючого обов`язки директора, зокрема, застереження про заборону представництва в судах, заборону оскарження судових рішень у справах за участю ПП «Егіда К» тощо.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня

2010 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що:

«вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває

в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року);

«одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими

і непереборними обставинами».

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Під час оцінки поважності причин пропуску строку слід звертати увагу не лише на об`єктивні, а й суб`єктивні чинники, зокрема поведінку особи, що свідчить про її наміри реалізувати процесуальні права. Згідно з усталеною судовою практикою поважними визнаються обставини, які виникли або тривали протягом строку звернення до суду оскарження, є об`єктивними, не залежать від дій особи і пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного звернення до суду в конкретній справі.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 18 червня

2020 року у справі № 826/13606/16 (провадження № К/9901/4240/19.

Апеляційний суд, встановивши, що відповідач копію оскаржуваного судового рішення отримав 24 грудня 2020 року, апеляційну скаргу подав

28 січня 2021 року, зазначаючи у клопотанні підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження перебування директора

ПП «Егіда К» Дубровського Р. Б. у щорічній відпустці з 06 січня 2021 року

до 27 січня 2021 року, дійшов правильного висновку про те, що такі підстави не можуть вважатися поважними, оскільки вони не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення відповідача, не пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, а саме звернення до суду із апеляційною скаргою.

Посилання у касаційній скарзі на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2020 року у справі № 804/4573/17 (провадження № К/9901/53675/18) не заслуговують на увагу, оскільки обставини у справі не є подібними.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення -без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки таке судове рішення є законним та обґрунтованим, прийняте з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку

з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 402, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Егіда К»залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк