Дата документу 14.12.2021 Справа № 323/630/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/630/21
Провадження №22-ц/807/4038/21
Головуючий в 1-й інстанції Фісун Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2021 року, ухвалене у м. Оріхів (повний текст рішення складено 25 жовтня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа приватне підприємство «Торгівельний комплекс «Пронто Сервіс» про скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому вказував, що йому на праві власності належить комплекс, нерухоме майно майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . Отримавши в реєстраційній службі інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач дізнався що на його нерухоме майно постановою про визнання речовим доказом від 30.05.2006 року слідчого СУ УМВС України в Запорізькій області Поповим Д.О. було накладено арешт. За роз`ясненнями про підстави накладення арешту на його нерухоме майно, позивач звернувся до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, на що отримав відповідь, що за даними УІЗ ГУНП в Запорізькій області по кримінальній справі № 7470127 обвинувачення не пред`являлось. Провадження закрите за п.2 ст.6 КПК України, матеріали кримінальної справи до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились і через відсутність в даний час кримінальної справи у провадженні, прокуратурою Запорізької області надано роз`яснення про неможливість прийняття рішення безпосередньо слідством, оскільки дане рішення може бути скасоване лише судом. Таким чином, позивач обмежений у здійсненні свого права користування та розпорядження майном. Позивач просив скасувати арешт з комплексу нерухомого майна майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений згідно постанови про визнання речовим доказом від 30 травня 2006 року по кримінальній справі № 7470127 слідчого СУ УМВС України в Запорізькій області Попова Д.О. та вилучити запис про обтяження № 17206837 від 30.05.2006 року, відомості про реєстрацію до 01.01.2013р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3274433, 30.05.2006 17:33:51, реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, 29, м. Запоріжжя, 69057), третя особа: приватне підприємство «Торгівельний комплекс «Пронто Сервіс» (вул. Шевченко, 30, кв.3, м. Оріхів, Запорізької області, 70500) про скасування арешту відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, в матеріалах справи містяться докази належності спірного нерухомого майна саме позивачу, тому судом безпідставно відмовлено у задоволені позову з підстав не доведення факту того, що позивач є власником обтяженого арештом майна.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ГУ НП в Запорізькій області зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ПП «ТК «Пронтосервіс» підтримує подану апеляційну скаргу, та просить її задовольнити у повному обсязі, рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на комплекс, нерухоме майно майнового комплексу, об`єкт житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови про визнання речовим доказом від 30.05.2006 року винесеної слідчим СУ УМВС України в Запорізькій області Поповим Д.О. накладено арешт.

29 грудня 2006 року старшим слідчим СУ УМВС України в Запорізькій області Шуляковою М.В. винесена постанова про закриття кримінальної справи № 7470127.

З відповіді ГУ НП в Запорізькій області № 13632/02/6-2016 від 10.11.2016р. слідує, що СУ ГУМВС в період червня-листопада 2005р. дійсно проводилось досудове розслідування кримінальної справи № 7470127 за ст.ст. 189 ч. 2, 190 ч.2 КК України, під час якого було накладено обтяження на майно позивача. Згідно даних обліку звітів результатів роботи СУ УМВС України в Запорізькій області у листопаді 2005р. слідчим СУ Поповим Д.О. провадження по кримінальній справі № 7470127 було закрито за підставами, передбаченими ст. 6 п. 2 КПК України (в редакції 1960р.) за відсутністю складу злочину. За даними УІЗ ГУНП в Запорізькій області по кримінальній справі № 7470127 обвинувачення не пред`являлось, провадження закрите за ст. 6 п. 2 КПК України. Відомості про матеріали кримінальної справи до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились. Через відсутність в даний час кримінальної справи у провадженні прокуратурою Запорізької області надані роз`яснення про неможливість прийняття рішення безпосередньо слідством, тому дане рішення може бути скасовано лише судом.

З огляду на зміст вказаного листа національної поліції, арешт на майно позивача був накладний у порядку КПК України в ред. 1960 року, кримінальна справа була закрита за відсутності складу злочину, арешт у ній, накладений на майно, знято не було, а тому позивач позбавлений можливості скасувати такий арешт в порядку діючого КПК, тому дана заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно даного витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого 22.09.2009 року КП «Імпульс» Пологівської районної ради, комплекс, нерухоме майно майнового комплексу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 26.01.2009 року.

В матеріалах справи міститься рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Торговельний комплекс «Просто Сервіс», Оріхівської міської ради, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Динамо» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно та зустрічну позовну заяву Оріхівської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, видані на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого визнано договорі купівлі-продажу майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається з: бухгалтерії, зазначеної в плані літ. «А», операторної-літ.»Б», заправочного блоку- літ. «В», заправочного блоку- літ. «Д», заправочного блоку- літ. «Г», навіс-літ. «Е», душу літ. «Ж», вбиральні-літ. «З», паркан -№1, ворота-№2, ворота -№3, водопровід-№4 та розташованого на земельній ділянці 10000 кв.м. дійсним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно майнового комплексу по АДРЕСА_1 , який складається з: : бухгалтерії, зазначеної в плані літ. «А», операторної-літ.»Б», заправочного блоку- літ. «В», заправочного блоку- літ. «Д», заправочного блоку- літ. «Г», навіс-літ. «Е», душу літ. «Ж», вбиральні-літ. «З», паркан -№1, ворота-№2, ворота -№3, водопровід-№4 та розташованого на земельній ділянці 10000 кв.м. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічну позовну заяву задоволено в повному обсязі. Скасовано державні акти на право приватної власності на землю серії ЯЖ 492280 та ЯЖ 492281, виготовлені на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 01.04.2010 року, рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2009 року змінено, а саме: відмовлено ОСОБА_1 у задоволені позову до ПП «Торговельний комплекс «Пронто сервіс», Оріхівської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Динамо» про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 10 грудня 2008 року, укладеному між ним та ПП «Торговельний комплекс Пронто Сервіс», на продаж майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на нерухоме майно майнового комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , який складається з: бухгалтерії, зазначеної в плані літ. «А», операторної-літ.»Б», заправочного блоку- літ. «В», заправочного блоку- літ. «Д», заправочного блоку- літ. «Г», навіс-літ. «Е», душу літ. «Ж», вбиральні-літ. «З», паркан -№1, ворота-№2, ворота -№3, водопровід-№4 та розташованого на земельній ділянці 10000 кв.м.. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 29.11.2010 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 01.04.2010 року залишено без змін.

Таким чином, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого 22.09.2009 року КП «Імпульс» Пологівської районної ради, право власності на комплекс, нерухоме майно майнового комплексу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 22.09.2009 року, тобто після накладення арешту на дане майно слідчим у кримінальному провадженні. Крім того, рішенням Оріхівського районного суду від 04 листопада 2009 року визнано право власності за ОСОБА_1 на вищевказане майно, але дане рішення, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 01.04.2010 року змінено та відмовлено ОСОБА_1 у визнання права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 являється власником обтяженого арештом нерухомого майна.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як зазначено у п.2 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03.06.2016 р., позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Звертаючись із позовними вимогами про скасування арешту з нерухомого майна у даній справі, позивач посилалася на те, що він являється власником обтяженого арештом майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на підтвердження цього надав копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно даного витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно - нерухоме майно майнового комплексу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області №2-224/09, виданого 26.01.2009 року.

В матеріалах справи міститься рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Торговельний комплекс «Пронто Сервіс», Оріхівської міської ради, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Динамо» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно та зустрічну позовну заяву Оріхівської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, видані на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого визнано договорі купівлі-продажу майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 , який складається з: бухгалтерії, зазначеної в плані літ. «А», операторної-літ.»Б», заправочного блоку- літ. «В», заправочного блоку- літ. «Д», заправочного блоку- літ. «Г», навіс-літ. «Е», душу літ. «Ж», вбиральні-літ. «З», паркан -№1, ворота-№2, ворота -№3, водопровід-№4 та розташованого на земельній ділянці 10000 кв.м. дійсним. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно майнового комплексу по АДРЕСА_1 , який складається з: : бухгалтерії, зазначеної в плані літ. «А», операторної-літ.»Б», заправочного блоку- літ. «В», заправочного блоку- літ. «Д», заправочного блоку- літ. «Г», навіс-літ. «Е», душу літ. «Ж», вбиральні-літ. «З», паркан -№1, ворота-№2, ворота -№3, водопровід-№4 та розташованого на земельній ділянці 10000 кв.м. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічну позовну заяву задоволено в повному обсязі. Скасовано державні акти на право приватної власності на землю серії ЯЖ 492280 та ЯЖ 492281, виготовлені на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 01.04.2010 року, рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2009 року змінено, а саме: відмовлено ОСОБА_1 у задоволені позову до ПП «Торговельний комплекс «Пронто сервіс», Оріхівської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Динамо» про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 10 грудня 2008 року, укладеному між ним та ПП «Торговельний комплекс Пронто Сервіс», на продаж майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на нерухоме майно майнового комплексу, розташованого по АДРЕСА_1 , який складається з: бухгалтерії, зазначеної в плані літ. «А», операторної-літ.»Б», заправочного блоку- літ. «В», заправочного блоку- літ. «Д», заправочного блоку- літ. «Г», навіс-літ. «Е», душу літ. «Ж», вбиральні-літ. «З», паркан -№1, ворота-№2, ворота -№3, водопровід-№4 та розташованого на земельній ділянці 10000 кв.м.. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 29.11.2010 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 01.04.2010 року залишено без змін.

Враховуючи, що рішення суду, за яким визнано право власності за позивачем на спірне майно, скасовано, а інших доказів на підтвердження, того, що ОСОБА_1 є власником майнового комплексу, з якого він просить зняти арешт, суду надано не було, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки ні на момент накладення арешту на майно, ні на час подання позову до суду ОСОБА_1 не підтвердив свого статусу власника спірного майна.

Сам по собі факт наявності запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зареєстроване право власності на майно без підтвердження наявності та дійсності правовстановлюючих документів не може бути належним доказом на підтвердження права власності на майно.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 грудня 2021 року

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков