Справа № 495/7128/13-ц
№ провадження 6/495/200/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволені подання

"17" грудня 2021 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Кравченко І.С.,

справа №495/7128/13-ц,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Ю.С. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом № 495/7128/13-ц, виданим 11.03.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість згідно кредитного договору № 0 від 25.10.2007 рок у розмірі 252092, 75 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2520,93 грн.

В обґрунтування свого подання державний виконавець вказує, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. знаходиться виконавче провадження № 61890172.

Постановою приватного виконавця від 22.04.2020 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 495/7128/13-ц.

Окрім цього, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, 22.04.2020 року та 12.02.2021 року винесено постанови про арешт майна та коштів боржника у межах суми звернення стягнення.

12.05.2020 року приватним виконавцем на адресу боржника було направлено рекомендованими листами виклики № 1548, відповідно якими зобов`язано боржника з`явитись до виконання 28.05.2020 року та надати документи і відомості, зазначені згідно з переліком.

Вжитими заходами приватного виконавця встановлено, що ліквідного рухомого та нерухомого майна за боржницею не зареєстровано.

Коштів на виявлених рахунках боржника у банківських установах у розмірі, достатньому для задоволення вимог стягувача недостатньо.

Боржниця офіційно ніде не працює, пенсію не отримує.

Таким чином, приватний виконавець вважає, що боржниця фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду.

При цьому, зауважив, що з дати набрання законної сили рішенням суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржниця всю суму боргу на користь стягувача не сплатила, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчиняла, що вказує на ухиленні від виконання рішення суду, у зв`язку із чим приватний виконавець просить суд: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань покладених на неї виконавчим листом № 495/7128/13-ц виданого 11.03.2014 року.

У відповідності до ч.4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В свою чергу, виконавець у своєму поданні просив розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 11.03.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було видано виконавчий лист № 495/7128/13-ц, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість згідно кредитного договору № 0 від 25.10.2007 року у розмірі 252092, 75 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2520,93 грн.

Ухвалою суду від 13.12.2019 року здійснено заміну сторони виконавчого провадження, а саме змінено вибулого стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».

22.04.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Щербаковим Ю.С. відкрито виконавче провадження за заявою стягувача ТОВ «Вердикт Капітал»/ВП № 61890172/.

Того ж дня, винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт майна боржника.

Надалі, приватним виконавцем Щербаковим Ю.С. постановою від 12.02.2021 року арештовані кошти боржника.

За результатами вжитих державним виконавцем заходів шляхом запитів до відповідних державних установ було встановлено, що боржник немає відкритих рахунків у будь-яких банківських установах,офіційно не працює, пенсію не отримує, право власності на нерухоме майно в м. Одесі КП «БТІ Одеської міської ради» за ОСОБА_1 не зареєстровано, за даними МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровані, у Державному судновому реєстрі України і Судновій книзі України відсутні записи щодо ОСОБА_1 , згідно даних уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи-реєстру Держпродспоживслужби України ОСОБА_1 не значиться, за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо даного суб`єкта, окрім відомостей про арешт нерухомого майна, накладеного ВДВС та приватним виконавцем Щербаковим Ю.С.

Разом з тим, згідно листа Центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби вбачається, що починаючи з 28.03.2018 року ОСОБА_1 11 разів перетинала кордон України. /останній раз 29.08.2021 року/

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У п.5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянам України», наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності до ч.3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування.

Відповідно до ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права від 16.12.1966 року, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Це право не може бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього повинен вже відбутись та бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатись з матеріалів виконавчого провадження.

Проте, з аналізу наданих приватним виконавцем матеріалів, не вбачається, що на момент звернення приватного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, існував об`єктивно наявний факт навмисного чи свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язань за рішенням суду.

При цьому приватний виконавець вказуючи, що боржницею на користь стягувача всю суму боргу не сплачено, не додано доказів жодної з оплат ОСОБА_1 на виконання рішення суду та виконавчого листа у справі № 495/7128/13-ц, не вказано про періодичність сплати такої.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобов`язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві виїзду за межі України.

Варто також зауважити, що Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

При цьому, приватним виконавцем під час звернення до суду не доведено наявність чинного паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Відтак, суд не знаходить жодних підстав для встановлення такого обмежувального заходу як обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.247, 258, 260, 353, 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Юрія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: