Справа № 504/2790/18
провадження №2/504/324/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021смт.Доброслав

Головуючого судді Вінської Н.В.,

секретаря Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, який в ході розгляду справи був уточнений та із урахуванням уточнень від 21.07.2020 року /а.с.112-122/, просила:

1. Визнати житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельну ділянку під № НОМЕР_1 , загальною площею 0,089 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб Mercedes-Benz 208, транспортний засіб Mercedes-Benz 914; транспортний засіб VOLKSWAGEN Passat; транспортний засіб MAN F 2000; кошти від відчуження автомобілів Mercedes-Benz 308 D, IVECO 35.С13, Mercedes-Benz 310 D-KA, VOLKSWAGEN Transporter, VOLKSWAGEN LT 46 у розмірі 888 230,00 грн.; дохід відповідача від підприємницької діяльності у розмірі 1 637 342,00 грн.; заробітну платню позивача у розмірі 44 738,00 грн. - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

2. Здійснити поділ спільного майна подружжя наступним чином:

?Припинити право приватної власності ОСОБА_2 щодо житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельної ділянки під № НОМЕР_1 , загальною площею 0,089 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортного засобу MAN F 2000;

?Виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

?Виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки під АДРЕСА_2 .

?Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб MAN F 2000 (вантажний, фургон рефрижератор СІ)

?Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в рахунок Ѕ частини вартості автомобілю VOLKSWAGEN Passat суму 96 075,00 грн.;

?Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобілю VOLKSWAGEN Passat.

?Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Ѕ частину прихованого від родини чистого доходу від підприємницької діяльності у розмірі 796 302,00 грн. ( 1 637 342,00 грн./2);

?Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості відчуженого без згоди дружини спільного майна подружжя, а саме автомобілів Mercedes-Benz 308 D, державний номер НОМЕР_2 , IVECO 35.С13, державний номер НОМЕР_3 , Mercedes-Benz 310 - D-КА, державний номер НОМЕР_4 , VOLKSWAGEN Transporter, державний номер НОМЕР_5 , VOLKSWAGEN LT 46, державний номер НОМЕР_6 у розмірі 419 115,00 грн.

? Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті робіт оцінників по визначенню ринкової вартості спірного будинку та земельної ділянки у розмірі 4 000,00 грн.

У обґрунтування позову зазначила, що у період з 22.06.2007 року по 08.06.2018 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За період шлюбу вони придбали: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; транспортні засоби: Mercedes-Benz 208; Mercedes-Benz 308 D; Mercedes-Benz 914; IVECO 35.С13; Mercedes-Benz 310 D-KA; VOLKSWAGEN Transporter; VOLKSWAGEN LT 46 та Mitsubishi Carisma. Всі транспорті засоби, були зареєстровані на ім`я відповідача, окрім Mitsubishi Carisma, який був перереєстрований на її ім`я та у подальшому був проданий. В подальшому у вересні 2019 року, вона дізналась, що транспортні засоби: Mercedes-Benz 308 D; Mercedes-Benz 310 D-KA; VOLKSWAGEN LT 46; VOLKSWAGEN Transporter та IVECO 35.С13, у період з 2013 року по 2018 рік були без її згоди та відома перереєстровані на ім`я інших людей. Вважає, що отримані кошти від продажу вказаних авто до сімейного бюджету не надходили, відповідач приховав кошти від родини та після розірвання шлюбу придбав MAN F 2000 та VOLKSWAGEN Passat. Крім того за час шлюбу відповідач працював приватним підприємцем та згідно із виписок по рахунку з 01.01.2017 року по 10.01.2018 року за винятком податків та комісій отримав дохід підприємця у розмірі 1485942,00 грн. та за період з 27.11.2017 року по 01.04.2019 року за винятком податків та комісій отримав дохід підприємця у розмірі 151400,00 грн., а загальний чистий дохід відповідача на її думку становить 1637342,00 грн. Вважає, що зазначені кошти відповідач приховав від сім`ї, оскільки вони до сімейного бюджету не надходили. Також за період з червня 2017 по червень 2018 вона приблизно заробила 44738,00 грн., які на її думку є також спільною власністю подружжя. У зв`язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно здійснити поділ майна подружжя, вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, неодноразово надавав заяви про відкладення розгляду справи при цьому жодних заперечень на позов чи відзову, до суду не надав.

Розглянувши заяву про збільшення позовних вимог, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що сторони у період з 22.06.2007 року по 04.06.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 та копією рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.06.2018 року /а.с.23,26-27/.

Відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки та витягам з єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 придбав 22.12.2012 року, житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельну ділянку під АДРЕСА_1 , загальною площею 0,089 га., розташовану за тією ж адресою /а.с. 28-31/

В ході розгляду справи, судом було витребувано інформацію з Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області інформацію про зареєстровані транспортні засоби за відповідачем.

Згідно отриманої інформації за ОСОБА_2 , станом на 20.08.2019 року зареєстровано:

13.01.2012 року фургон малотоннажний Mercedes-Benz 208; 27.04.2012 року транспортний засіб Mercedes-Benz 308 D, який 02.07.2013 було знято з обліку та перереєстровано на іншу особу; 13.06.2013 року транспортний засіб Mercedes-Benz 914; 18.07.2013 року фургон малотоннажний IVECO 35.С13, який 16.03.2018 року було знято з обліку та перереєстровано на іншу особу; транспортний засіб Mercedes-Benz 310 D-KA, який 16.04.2016 року було знято з обліку та перереєстровано на іншу особу; фургон малотоннажний VOLKSWAGEN Transporter який 13.02.2018року було знято з обліку та перереєстровано на іншу особу; фургон рефрижератор VOLKSWAGEN LT 46, який 14.11.2017 року було знято з обліку та перереєстровано на іншу особу; 16.10.2018 року фургон рефрижератор MAN F 2000 та 13.04.2019 року транспортний засіб VOLKSWAGEN Passat /а.с.63-75/.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд виходив з того, що житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельна ділянка під № НОМЕР_1 , загальною площею 0,089 га., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана сторонами за період шлюбу та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, а отже виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні за позивачем повинно бути визнано право власності на 1/2 його частини.

Задовольняючи позов в частині визнання сумісною власністю подружжя транспортні засоби: Mercedes-Benz 208, Mercedes-Benz 914, суд виходив з того, що вказані транспортні засоби були придбані сторонами за період шлюбу та є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Відмовляючи у задоволені позову в частині визнання сумісною власністю подружжя транспортні засоби VOLKSWAGEN Passat та MAN F 2000, суд виходив з того, що зазначені транспортні засоби були придбані відповідачем після розірвання шлюбу, будь яких доказів, які б свідчили про те, що вказані транспортні засоби були придбані за спільні кошти подружжя чи за кошти отримані від продажу інших транспортних засобів, як на це вказує позивач суду надано не було.

Суд критично ставиться до наданих позивачем скріншотів вартості транспортних засобів із інтернет сайтів «Autoria» та «RST», оскільки на зазначених інтернет сайтах зазначена вартість транспортних засобів станом на липень 2020 року, а не на момент їх продажу (переоформлення), не враховано технічні властивості спірних транспортних засобів (пробіг, пошкодження, фізичний знос тощо). Будь яких клопотань про проведення відповідної експертизи вартості транспортних засобів, позивачем не заявлялось /а.с.202-210/.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання доходу відповідача від підприємницької діяльності - спільною сумісною власністю подружжя, суд виходив з того, що виписки з карткового рахунку не можуть свідчити про розмір чистого оподатковуваного доходу відповідача від зайняття підприємницькою діяльністю у розумінні статті 177 Податкового кодексу України, клопотань про витребування зазначених відомостей з Державної податкової служби України, позивачем не заявлялось.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою суду від 03.04.2019 року у відповідача витребувались копії Декларацій по прибуткам, які подавались до податкових органів за 2016 та 2017 роки та відповідачем зазначені копії надані не були, однак зазначене не позбавляло позивача на повторне звернення до суду із клопотанням про витребування вказаних відомостей із Державної податкової служби України.

Суд критично сприймає розрахунок чистого доходу відповідача від підприємницької діяльності наданий позивачем, у зв`язку з тим, що позивачем не зазначена дата зарахування коштів, а тільки дата їх знаття, при цьому розрахунок по картковому рахунку № НОМЕР_8 взагалі наданий за період з 27.11.2017 по 01.04.2019 року, тобто вже після розірвання шлюбу сторонами /а.с.124-127/.

Суд не приймає твердження позивача в частині того, що транспортні засоби були відчужені (переоформленні) відповідачем за період шлюбу без її відома та кошти були витрачені не на потреби сім`ї, оскільки будь яких належних доказів зазначеного суду надані не були.

Також суд зауважує, що транспортний засіб Mercedes-Benz 308 D, було знято з обліку та перереєстровано на іншу особу 02.07.2013 року, а шлюб між сторонами розірвано 04.06.2018 року, тобто майже за п`ять років до моменту розірвання шлюбу.

В силу положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 368 ЦК України право спільної сумісної власності є майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Таким чином, задоволення позову щодо поділу майна подружжя з присудженням одному з подружжя грошової компенсації можливе лише за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. При цьому, якщо поділ стосується неподільної речі, а жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з його дійсної вартості на час розгляду справи.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода надання ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається

як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 6статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),

що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В силу ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позивачем були понесені витрати по оплаті робіт оцінників по визначенню ринкової вартості будинку та земельної ділянки у розмірі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією касового ордеру /а.с.201/, суд вважає за доцільне стягнути вказані витрати з відповідача на користь позивача.

Таким чином із вищевикладеного, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,3,10-12,13,81,82,141,263-265 ЦПК України та на підставі ст.ст. 61, 63, 69-71 СК України та ст.ст. 328, 368 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельну ділянку під № НОМЕР_1 , загальною площею 0,089 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб Mercedes-Benz 208, державний номер НОМЕР_9 ; транспортний засіб Mercedes-Benz 914, державний номер НОМЕР_10 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_11 ) та ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_12 ).

Припинити право приватної власності ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_12 ) щодо житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельної ділянки під АДРЕСА_2 ;

Виділити у власність ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_11 ) 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Виділити у власність ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_11 ) 1/2 частину земельної ділянки під АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_12 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_11 ) витрати по оплаті робіт оцінників по визначенню ринкової вартості будинку та земельної ділянки у розмірі 4000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: Н.В. Вінська