Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/401/19
Провадження № 2/499/4/21
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2021 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю помічника судді Березовської І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області в порядку загального позовного провадження за первісним позовом ПСП «Дружба» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні орендованими земельними ділянками та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба», ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана об`єднана цивільна справа, провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Ухвалою суду від 13.01.2021 року розгляд справи було відкладено на 17.02.2021 року у зв`язку з неявкою сторін по справі, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та які не надали заяв про розгляд справи у їх відсутність.

У судове засідання позивач по зустрічній позовній заяві та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення копії вищевказаної ухвали на електрону адресу представника позивача по зустрічній позовній заяві. При цьому також суд вказує на ту обставину, що представник позивача по зустрічній позовній заяві брав участь у судовому засіданні 17.02.2021 року по справі №499/400/19, розгляд якої було призначено на 11.00 годину та судове засідання по якій тривало до 13:00 годин, при цьому представнику позивача було повідомлено про ту обставину, що судове засідання по даній справі буде відбуватися о 13:45 годин у зв`язку з обідньою перервою, однак представник позивача по зустрічній позовній заяві у судове засідання не з`явилася, на телефоні дзвінки не відповідала, заяв та клопотань не надала, про причини неявки не повідомила, таким чином повторно не з`явилася у судове засідання без поважних причин.

При цьому позивач по зустрічній позовній заяві у судове засідання взагалі не з`явився, про причини неявки не повідомив, був повідомлений про час та місце розгляду належним чином, шляхом направлення судової повістки на електрону адресу представника, заяв та клопотань не надав, про причини неявки не повідомив, таким чином повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин.

Представник відповідача по зустрічному позові в питанні можливості продовження розгляду справи за таких обставин вважав за можливе продовжити розгляд справи.

Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

При цьому з аналізу норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., п. 38).

Згідно з положеннями ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи, що розгляд зустрічного позову є неможливим без участі позивача та його представника, що виражається у специфіці предмету спору, враховуючи, що позивач та його представник повторно не з`явилися у судове засідання без поважних причин, суд вважає за необхідне залишити зустрічну позовну заяву без розгляду, розгляд справи за первісним позовом продовжити.

Керуючись ст.ст.223, 257, 260-262 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба», ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі - залишити без розгляду.

Розгляд справи за позовом ПСП «Дружба» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні орендованими земельними ділянками - продовжити.

Ухвала набирає законної сини з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала про залишення позову без розгляду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у а разі проголошення короткого тексту ухвали, протягом п`ятнадцяти днів з отримання повного тексту ухвали.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, відповідно до яких апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції, який розглядає справу.

Повний текст ухвали складено 22.02.2021 року.

СуддяІ. В. Погорєлов