РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/3414/20

Провадження 2/621/308/21

13 грудня 2021 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В.Філіп`євої

секретаря судового засідання А.Лацько

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача - адвокат Гетьман Олена Миколаївна

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача - адвокат Браславська Ольга Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначив, що після смерті свого батька отримав у спадщину житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.09. 2020 року, виданим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Л.В.Лещенко. Позивач зареєстрований у вказаному будинку з 08.09.2004 року і до теперішнього часу, постійно там проживає й утримує домоволодіння за власні кошти. З 05.06.2016 року у спірному будинку була зареєстрована й відповідач ОСОБА_2 , яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11.02.2020 року по цивільній справі № 621/1609/19. Цим же рішенням, залишеним без змін апеляційною інстанцією, відповідачці було відмовлено у визнанні за нею права на спадкування після померлого ОСОБА_3 разом зі спадкоємцями І черги. На даний час відповідачка фактично не проживає в спірному будинку, забрала свої речі, привласнює предмети вжитку з будинку, в зв`язку з чим позивач звертався до поліції з відповідними заявами, не є членом сім`ї позивача, жодних витрат з утримання цього будинку не несе, домовленості щодо користування житлом між сторонами ніколи не було, а тому, враховуючи норми Конституції України та законодавства про власність, просив захистити його порушені права як власника будинку та задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11 січня 2021 року відкрито провадження за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.43)

Відповідач ОСОБА_2 не погодилася з пред`явленим позовом, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції вказала, що тривалий час проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з власником будинку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а також до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та надання права на спадкування за законом. На час подання відзиву відкрито касаційне провадження в цивільній справі № 921/609/19. Позивач чинить перешкоди відповідачці у користуванні житлом, вона є інвалідом ІІ групи, іншого житла не має, а отже звернулася до суду з позовом про вселення у спірне домоволодіння. Рішення по цій справі не ухвалене. Враховуючи викладене, просила захистити її цивільне право на житло та відмовити позивачеві у задоволенні позову. (а.с.45-48)

25.03.2021 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Гетьман О.М. було подано клопотання про зупинення провадження в справі до ухвалення рішення судом касаційної інстанції по цивільній справі № 621/1609/19, яким остаточно мало бути вирішено питання щодо наявності у відповідача права на спадкування частки спірного будинку (а.с.77-78)

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Браславська О.А. подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти зупинення провадження у справі. (а.с.81)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.03.2021 року клопотання позивача задоволено та зупинено провадження в цивільній справі № 621/3414/20 до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 621/1609/19 (а.с.83)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.10.2021 року за заявою представника позивача - адвоката Гетьман О.М. поновлено провадження в цивільній справі та призначено судове засідання з викликом учасників (а.с.91).

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача - адвоката Гетьман О.М. та представника відповідача - адвоката Браславської О.А. надійшли письмові заяви, в яких вони просили розглянути справу без їх участі та без участі сторін на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, суд встановив наступне:

Частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 25 вересня 2020 року приватним нотаріусом Л.В.Лещенко за реєстровим номером 1418, спадкова справа № 168/2018, позивачеві ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 , належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ) (а.с.9-10)

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11.02.2020 року по цивільній справі № 621/1609/19 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з листопада 2011 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 . У наданні права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, ОСОБА_2 відмовлено (а.с.11-13)

Постановою КЦС Верховного Суду від 29.09.2021 року у вище зазначеній цивільній справі касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11.02.2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15.07.2020 року в частині відмови відповідачці у наданні права на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, що мають право на спадкування, - залишено без змін (а.с.88-90)

З копій реєстраційних матеріалів Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався з заявами щодо неправомірних дій відповідача щодо спадкового майна, за наслідками розгляду яких 13.02.2020 року відомості внесено до ЄРДР за № 000053 за ч.1 ст.185 КК України (а.с.14-37)

В свою чергу, 14.03.2020 року відповідач ОСОБА_2 зверталася з заявою до Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення щодо неї за ст..356 КК України стосовно користування спірним будинком. (а.с.49 -52)

Крім того, відповідачкою ОСОБА_2 подано до Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву до позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, за якою 13.08.2020 року відкрито провадження в цивільній справі № 621/2073/20 (а.с.54) Рішення по вказаній цивільній справі на даний час не ухвалено.

Відповідачці ОСОБА_2 рішенням МСЕК № 153 від 01.03.2019 року, встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням строком до 11.02.2021 року (а.с.53)

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, а саме, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Права власника житлового будинку, квартири визначені в статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявні у позивача право власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.

Отже, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права у будь-який час та будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 року по справі №6-709цс16, згідно якої, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено і підтверджується належними доказами по справі, що відповідачка ОСОБА_2 вселилася до спірного будинку як член сім`ї колишнього власника - спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже її право користування жилим приміщенням є взаємопов`язаним та може існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членом сім`ї якої він є. З припиненням права власності такої особи втрачається право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Право власності ОСОБА_3 на спірне домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , припинилося внаслідок його смерті, та перейшло в порядку спадкування за законом до позивача ОСОБА_1 , членом сім`ї якого відповідачка не є. Договір найму чи інші домовленості щодо користування спірним будинком між сторонами не узгоджувалися, у наданні права на спадкування частки спірного будинку відповідачці відмовлено, а отже наявні підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 76-82, 89, 206, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 (вісімсот сорок грн 80 коп) гривень

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Повне рішення складено та підписано 17.12.2021 року.

Суддя В.Філіп`єва