Постанова

Іменем України

13 грудня 2021 року

м. Київ

справа № 369/7721/18

провадження № 61-11663св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державне підприємство «СЕТАМ», Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 ,

треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_4 , на постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року у складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Голуб С. А., Таргоній Д. О.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ

у Київській області), ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів недійсними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з інформації, розміщеної на загальнодоступному електронному реєстрі (сайті) ДП «Сетам», їй стало відомо про те, що 25 червня 2018 року відбулися електронні торги, лот № 282210,

з реалізації належної їй на праві власності квартири за адресою:

АДРЕСА_1 . У наявній на зазначеному ресурсі інформації вказано, що електронні торги за лотом № 282210 відбулися та за їх результатом визначено переможця «Учасник 8».

Проведені торги відбулися з порушенням визначеного порядку їх проведення,

а також з грубим порушення прав малолітньої дитини (її онука). Електронні торги з реалізації належної їй на праві власності квартири було проведено в межах виконавчого провадження № 54732050, відкритого 19 вересня 2017 року Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, з виконання виконавчого листа № 357/6721/17 від 07 вересня 2017 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 1 919 180,00 грн. Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області 04 грудня 2017 року звертався із письмовим запитом до Софіївсько-Борщагівської сільської ради щодо надання інформації про зареєстрованих осіб із зазначенням дати народження за вказаною адресою, на що листом від 12 грудня 2017 року № 817 йому повідомлено, що у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Незважаючи на пряму заборону передання на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має малолітня дитина ОСОБА_6 , не враховуючи наявну інформацію у сторони продавця, заступник начальника Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Казанцев Д. О. передав нерухоме майно на реалізацію, чим порушив вимоги частини третьої розділу

2 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року№ 2831/5. Державний виконавець не повідомляв її належним чином про результати визначення вартості арештованого майна, що позбавило її можливості у визначені законодавством строки оскаржити акт оцінки суб`єкта оціночної діяльності. Про оцінку арештованого майна їй стало відомо за наслідками ознайомлення

з матеріалами виконавчого провадження, хоча вказана оцінка майна проведена 05 березня 2018 року. Згідно з інформацією за лотом № 282210, розміщеною на загальнодоступному ресурсі ДП «Сетам», відсутні будь-які дані про наявність зареєстрованих інших осіб (зокрема дитини), крім боржника. На електронні торги до ДП «Сетам» передано нерухоме майно в межах виконавчого провадження № 54732050 із суттєвими порушеннями Порядку реалізації такого майна.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» 25 червня 2018 року, та складений за результатом їх проведення протокол № 340993 від 25 червня 2018 року про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири загальною площею

63,40 кв. м, житловою площею 27,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від

18 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» від 25 червня

2018 року та складений за результатами їх проведення протокол № 340993 від 25 червня 2018 року про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 63,40 кв. м, житловою площею 27,1 кв. м.

Суд першої інстанції виходив з того, що для реалізації спірного нерухомого майна, державний виконавець мав попередньо отримати відповідний дозвіл органу опіки та піклування, а оскільки процедуру щодо реалізації квартири позивача, в якій зареєстрована малолітня дитина, проведено без отримання такого дозволу, то наявні підстави для визнання електронних торгів недійсними.

Разом з цим дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ДП «Сетам» задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що цей спір ініційований на захист інтересів малолітньої дитини не одним із батьків цієї малолітньої особи, а боржником у виконавчому провадженні, яка не є законним представником дитини, у зв`язку з цим дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними електронних торгів у зв`язку з відсутністю згоди органу опіки та піклування на відчуження майна.

Крім того, суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять доказів того, що саме спірна квартира була місцем постійного проживання дитини, зокрема із матір`ю; не з`ясував всіх фактичних обставин справи, зокрема, чи мала малолітня дитина, яка не є членом сім`ї позивача, право на користування спірним житлом, не встановив місце фактичного проживання та дату реєстрації малолітньої дитини у реалізованій відповідачами квартирі,

а тому дійшов безпідставного висновку про наявність у дитини права користування цим житлом, яке належало на праві власності позивачу та було предметом оспорюваних електронних торгів.

При розгляді цієї справи не доведено, що наведені в позові порушення вимог Закону № 1404-VIII, Порядку чи Інструкції вплинуло на результати торгів,

а також, що внаслідок проведення електронних торгів були порушені права

і законні інтереси саме позивача, яка оспорює результати торгів, а дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Натомість позивач такі дії не оскаржувала, її доводи щодо порушень в частині несвоєчасного повідомлення про оцінку майна, допущені посадовою особою державної виконавчої служби до початку торгів, не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, оскільки суд першої оцінив надані докази та виходив з того, що в цій частині не доведено існування порушень її прав та законних інтересів.

Аргументи учасників справи

У серпні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не взяв до уваги позицію позивача про те, що ДП «Сетам» та Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУЮ

у Київській області проведено реалізацію належної їй квартири в порушення порядку реалізації, що потягло за собою порушення прав і законних інтересів безпосередньо як самого позивача, адже реалізація квартири з урахуванням вимог порядку не могла бути здійснена ДП «Сетам», так і прав і законних інтересів малолітньої дитини.

В оскаржуваному рішення апеляційний суд не надав належної оцінки аргументам позивача, що підставою для визнання електронних торгів недійсними є обставина встановлення судом порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року

№ 2710/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; не застосував норми права: пункт 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 21 березня 2018 року № 855/5, статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», частину 3 розділу 2, частину 8 розділу 3, пункт 4 розділу ІХ Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, з урахуванням висновків щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України

у справі № 639/4366/16-ц (провадження № 61-28148св18) від 22 липня

2020 року, Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі

№ 910/856/17 (провадження № 12-128гс18).

Також апеляційний суд не застосував до спірних правовідносин висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі

№ 3-242гс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц, від

18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року

у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від

29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.

У січні 2021 року ОСОБА_3 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін. Відзив мотивований тим, що позивач не зазначив, які саме норми матеріального права були неправильно застосовані судом та які саме норми процесуального права порушенні судом при прийнятті оскаржуваної постанови.

Рух справи, межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції

в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, від 29 листопада

2017 року у справі № 668/5633/14-ц, від 18 листопада 2015 року у справі

№ 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 листопада 2017 року у справі

№ 6-231цс17, у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі 639/4366/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня

2018 року у справі № 910/856/17).

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2021 року відмовлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю сторін; відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу залишено без розгляду;

у задоволенні клопотання ДП «СЕТАМ» про поновлення строку для подачі відзиву відмовлено, відзив ДП «СЕТАМ» на касаційну скаргу залишено без розгляду.

Фактичні обставини справи

19 вересня 2017 року заступник начальника Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області Казанцев Д. О. на підставі виконавчого листа

№ 357/6721/17, виданого 07 вересня 2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 1 919 180,00 грн, прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 54732050.

ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-пролажу від 31 січня 2014 року була власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 .

04 грудня 2017 року державний виконавець направив запит до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області,

в якому просив надати інформацію із зазначенням дати народження про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 .

На запит державного виконавця надано довідку сільської ради від 12 грудня

2017 року № 817, в якій повідомлено, що за вказаною адресою зареєстровані

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У межах виконавчого провадження № 54732050 суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» - оцінювач ОСОБА_7 провів оцінку квартири

АДРЕСА_3 , за результатом якої складено відповідний звіт від 05 березня 2018 року, згідно з яким вартість об`єкта оцінки становить 1 098 590,00 грн.

Відповідно до протоколу № 340993 про проведення електронних торгів, які відбулися 25 червня 2018 року з проваджу вказаного об`єкту нерухомості, реєстраційний номер лота 282210, переможцем електронних торгів було визнано «Учасника 8» з ціновою пропозицією 1 098 590,00 грн.

В акті державного виконавця про проведені електронні торги від 16 жовтня

2018 року, затвердженому начальником Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ

у Київській області Кравчук М. В., визначено, що відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 25 червня 2018 року № 340993, лот 282210,

ДП «Сетам» провело електронні торги з реалізації двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; переможцем визнано ОСОБА_2

23 січня 2019 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грицюк П. В. на підставі зазначеного акта видав ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на майно за реєстровим

номером 185.

Апеляційний суд встановив, що уматеріалах справи є копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 06 грудня 2016 року Одеським міським ВДРАЦС ГТУЮ В Одеській області, згідно з яким батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07 лютого 2019 року № 155405917 ОСОБА_5 є власником однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 35,3 кв. м, житловою площею 21,0 кв. м.

Згідно із копією акта депутата Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Гах Р. В., складеного за участю сусідів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , затвердженого сільським головою, у квартирі за адресою:АДРЕСА_1 , у період з 2014 року до першої половини 2018 року проживав тільки громадянин на ім`я ОСОБА_11 , інших осіб в цій квартирі сусіди не бачили.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_5 є однією із засновників громадської організації «Котячий будинок», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Місце проживання ОСОБА_5 та її малолітнього сина ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано лише 29 листопада 2017 року, після відкриття виконавчого провадження та під час дії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 листопада

2017 року.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі

№ 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) зазначено, що «правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах

є різновидом договору купівлі-продажу.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник,

а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів».

У постанові у постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі

№ 639/4366/16-ц вказано, що «при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року

№ 2710/5 (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав

і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів».

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі

№ 6-1884цс15 зроблено висновок, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання їх недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Подібні висновки викладені у постановахВерховного Суду України від

25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 листопада 2017 у справі № 668/5633/14-ц, на які міститься посилання у касаційній скарзі.

Тобто, для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що відсутні порушеннявстановлених законодавством правил проведення електронних торгів; позивачем не доведено, що саме спірна квартира була місцем постійного проживання малолітньої дитини з матір`ю; місце проживання ОСОБА_5 та її малолітньої дитини зареєстроване

у спірній квартирі вже після відкриття виконавчого провадження, арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому апеляційний суд врахував, що позивач рішення суду першої інстанції в частині мотивів відхилення її доводів про допущені державним виконавцем порушення щодо несвоєчасного повідомлення про оцінку майна не оскаржувала.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про неврахування апеляційний судом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України та Верховного Суду, на які ОСОБА_1 посилається у касаційній скарзі, оскільки ці висновки не суперечать висновкам апеляційного суду у справі, що переглядається.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не даютьпідстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права і зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат