Провадження № 2/947/3223/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

розглянувши за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

24.05.2021 року до Київського районного суду м. Одеси, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся адвокат Павлишин Юрій Миколайович, із позовом про стягнення зі страхової компанії, в якості страхового відшкодування, матеріальної шкоди у розмірі 27561,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_2 , цивільна відповідальність якого була застрахована у СК « Гардіан» , транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, вартістю відновлюваного ремонту у розмірі 33 441,84 грн.. однак розмір страхового відшкодування був виплачений у розмірі 5880,23 грн., що значно менш ніж заподіяна шкода, а тому враховуючи що загальна вартість відновлюваного ремонту знаходяться у межах розміру страхового відшкодування визначеного у договорі страхування , різниця також повинна бути стягнута саме зі страхової компанії.

Відповідач у відзиві на позов не погоджуючись із заявленими вимогами , визначив що вартість заподіяної транспортному засобу позивача шкоди була визначена у відповідності до аварійних сертифікатів, якими спеціалістами була визначена вартість відновлюваного ремонту та 5909,78 гривень з яких була виплачена по заяві позивача, а доплата страхового відшкодування у розмірі 11 430,87 грн. не сплачена у зв`язку із наявністю спору.

Як встановлено судом 18.10.2020 року о 21:20 годин у м. Одесі, біля будинку №43-Д по вул. Академіка Корольова, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Nissan Prairie» р/н НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки « Daewoo Matiz», р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2020 року у справі №947/31421/20, за даних обставин, ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно вимог частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України) постанова суду у справі про адміністративне правопорушення , яке набрало законної сили, є обов`язковими для суду що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої винесена постанова, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

07.10.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю « Страхова компанія 2 Гардіан» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/0939409 ( поліс ) , на умовах якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка правомірно керує транспортним засобом марки «Nissan Prairie» р/н НОМЕР_1 на період до 07.10.2021 року, з зазначенням суми страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої третій особі у розмірі 130 000,00 грн., із сумою франшизи 2 600,00 грн.

Даний факт визнається сторонами ( відповідно до змісту заяв по суті справи ) а тому, у відповідності до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України не потребує додатковому доказуванню.

Отримавши 23.10.2020 року заяву від потерпілої особи ( позивача ) про страховий випадок, з проханням здійснити оцінку та виплату страхового відшкодування, аварійним комісаром Видутою Д.Ю. , у присутності позивача, було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу марки « Daewoo Matiz», р/н НОМЕР_2 , за результатами чого було складено протокол огляду , в якому зазначено перелік механічних пошкоджень, а також робіт необхідних для відновлення пошкодженого транспортного засобу, на підставі якого складено аварійний сертифікат №08-D/78/9 від 02.11.2020 року про визначення вартості матеріального збитку, завданому власнику вказаного транспортного засобу. Згідно зазначеного сертифікату ринкова вартість автомобілю встановлена у розмірі 66747,38 грн., вартість відновлюваного ремонту з вирахуванням зносу без ПДВ - 8509,78 грн., а без урахування вартості франшизи - 5909,78 грн., яка була виплачена на банківський рахунок позивача, зазначений ним у заяві, 17.11.2020 року.

Отримавши 04.11.2020 року заяву від позивача в усній формі про незгоду із розміром страхового відшкодування, аварійним комісаром повторно 04.11.2020 року складено протокол огляду транспортного засобу, в якому міститься підпис позивача про згоду із виявленими пошкодженнями та списком ремонтних робіт. На підставі даного протоколу аварійним комісаром було складено аварійний сертифікат №02- D/91/6 про визначення вартості матеріального збитку , завданої власнику транспортного засобу, за змістом якого ринкова вартість досліджуваного автомобілю складає 66 747,38 грн., вартість відновлюваного ремонту за вирахуванням зносу без ПДВ визначена у 19940,65 грн., з яких 11430,87 грн. ( за відрахуванням раніше виплаченої 5909,78 грн. та франшизи 2600 грн. ) підлягає додаткової виплаті позивачу.

Згідно звіту №3/12-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу від 05.12.2020 року виконаного СОД ТОВ « Пасат Консалтинг Груп», складеного на підставі договору від 03.12.2020 року , ринкова вартість автомобілю марки « Daewoo Matiz », р/н НОМЕР_2 на 18.10.2020 року дорівнювала 86 201,86 грн., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу визначена у розмірі 33 441,84 грн.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Правовідносини пов`язані із відшкодуванням матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди , заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати згідно п. 9.4. цієї статті за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень статті 29 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року.

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ч.2 зазначеної статті ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У даному випадку судом враховується що здійснення оцінки вартості відновлюваного ремонту ( матеріальної шкоди ) було проведено страховиком по заяві потерпілої від ДТП особи, після проведеного за участю власника транспортного засобу огляду автомобілю та погодження наявних пошкоджень та необхідних ремонтних робіт. При цьому при визначенні вартості відновлюваного ремонту страховиком законодавством не вимагається обов`язкового проведення експертного дослідження.

В свою чергу надаючи до суду докази на спростування розміру матеріальної шкоди визначеної аварійним комісаром сторона позивача надала звіт спеціаліста про визначення вартості матеріальної шкоди, який у відповідності до вимог ст. 76-78 ЦПК України, не є експертним дослідженням а тому не є допустимим доказом - експертизою, на підставі якого суд має можливість визначати розмір відшкодування, при наявності судового спору.

Також судом враховується що про факт звернення позивача до спеціаліста з метою визначення вартості відновлюваного ремонту не було повідомлено належним чином та запрошено на огляд транспортного засобу представника страховика, а також у самому розрахунку не визначено чи застосовувалось при визначенні вартості матеріалів, робіт та запасних частин ПДВ, чому до частини вартості складових, що підлягають заміні не застосовувалось урахування фізичного зносу , та з яких методик була розрахована середня ринкова вартість транспортного засобу , а якщо ринкова, то яки приклади вартості подібних ТЗ застосовувались.

Враховуючи вищенаведене суд вважає недоведеним у судовому засіданні з боку позивача вартість матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП на суму 27561,61 грн.

Однак, у заяві по суті справи ( відзиві на позов ) сторона відповідача визнала частково позовні вимоги які стосуються невідповідності виплаченої страхової суми реально завданої матеріальної шкоди, зазначивши про те, що додатковим оглядом транспортного засобу позивача та розрахунком здійсненим аварійним інспектором у аварійному сертифікаті №02- D/91/6 була визначена вартість відновлюваного ремонту за вирахуванням зносу без ПДВ у сумі 19 940,65 грн., з яких 11 430,87 грн. ( за відрахуванням раніше виплаченої 5909,78 грн. та франшизи 2600 грн. ) підлягає додаткової виплаті позивачу, а тому зазначена сума , яка визначається відповідачем і підлягає стягненню в якості відрахування матеріальної шкоди, понесеної позивачем внаслідок ДТП і пошкодження його транспортного засобу.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).

У даному випадку під час звернення до суду із позовом стороною позивача було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., розмір якого є мінімальним а тому підлягає стягненню з відповідача не залежно від розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» ( , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96 ) , третя особа ОСОБА_2 ( місце проживання: АДРЕСА_2 ), про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) з ТДП «СК «Гардіан» ( ) матеріальну шкоду у розмірі 11 430 ( одинадцять тисяч чотириста тридцять ) гривень 87 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) з ТДП «СК «Гардіан» ( ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.