Провадження № 2-к/344/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Польської М.В.

за участю секретаря судового засідання Федоришин М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за клопотанням представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання в України рішення Суду першої інстанції №4 м.Бенідорм (Іспанія) №139/2018 від 27 лютого 2018р., яким розірвано шлюб подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2021 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що 24.11.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб у Богородчанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис №103. Рішенням Суду першої інстанції №4 м.Бенідорм (Іспанія) №139/2018 від 27 лютого 2018р., розірвано шлюб подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . А тому просив клопотання задовольнити та визнати в України рішення Суду першої інстанції №4 м.Бенідорм (Іспанія) №139/2018 від 27 лютого 2018р., яким розірвано шлюб подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Заявник та її представник у судове засідання не з`явились, однак представник заявника подав до суду клопотання про проведення судового засідання без їх участі, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Заінтересована особа 1 у судове засідання не з`явився, заперечень щодо задоволення клопотання не подавав.

Заінтересована особа 1 у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву за змістом якої просила розгляд клопотання проводити без участі представника.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.471 ЦПК України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч.1 ст.472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому ст.464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, представником ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_6 надані суду документи, визначені ст.466 ЦПК України.

Судом встановлено, що 24 листопада 2007 року Богородчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, актовий запис №103 (а.с.11).

Згідно засвідченої копії рішення Суду першої інстанції №4 м.Бенідорм (Іспанія) №139/2018 від 27 лютого 2018р., номер у загальному реєстрі:03031-42-1-2018-0000773, провадження: Сімейне. Розірвання шлюбу за взаємною за згодою, №000223/2018-С з перекладом на українську мову і яке не підлягає оскарженню, Судом першої інстанції №4 м.Бенідорм (Іспанія) 27 лютого 2018 року розірвано шлюб подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с.4-5, 7-8).

02 травня 2021 року на рішенні Суду першої інстанції №4 м.Бенідорм (Іспанія) №139/2018 від 27 лютого 2018р. проставлений апостиль держави Іспанії, відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961 і до справи доданий офіційний переклад апостилю українською мовою (а.с.6, 9).

Апостиль засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ.

Відповідно до ст.2, 3 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положеннями Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Україна та Іспанія приєднались до Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року (апостиль). Однак, між Україною та Іспанією не підписано договору про правову допомогу, що скасовують вимогу легалізації офіційних документів.

За приписами ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Пунктом 13 передбачено, що суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання.

Згідно ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 2 ст.11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Іспанією не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Іспанії визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Підстав, передбачених, статтею 468 цього Кодексу, для відмови у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.471-473 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання представника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання в України рішення Суду першої інстанції №4 м.Бенідорм (Іспанія) №139/2018 від 27 лютого 2018р., яким розірвано шлюб подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати в Україні рішення Суду першої інстанції №4 м.Бенідорм (Іспанія) №139/2018 від 27 лютого 2018р., провадження №000223/2018-С, яке оскарженню не підлягає і яким розірвано шлюб, зареєстрований 24 листопада 2007 року Богородчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актовий запис №103.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.12.2021р.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА